ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2021 р.           Справа№ 910/20532/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Станіка С.Р. 
          Шаптали  Є.Ю. 

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.
за участю представників згідно протоколу судового засідання від 03.06.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 про призначення комплексної судової економічної експертизи (повний текст ухвали підписано 22.02.2021)

у справі №910/20532/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС»
про стягнення заборгованості
та
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС»
до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
про визнання недійсним акту звіряння розрахунків

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - позивач, КП «Київтеплоенерго») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» (надалі - відповідач, ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС») про стягнення заборгованості зі сплати постачання теплової енергії за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1631315 від 12.02.2019 року в розмірі 542  411,60 грн, з яких: 486  080, 01 грн - заборгованість за поставлену теплову енергію у гарячій воді, 38  575, 47 грн - пеня, 7  647, 21 грн - інфляційна складова боргу та 10  108,91 грн - 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своєчасно не вносив плату за спожиту теплову енергію у гарячій воді за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1631315 від 12.02.2019 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.
У січні 2021 року ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до КП «Київтеплоенерго» про визнання недійсним акту звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.09.2020 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/20532/20 за клопотанням ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» призначено у даній справі комплексну судову економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Зупинено провадження у справі № 910/20532/20 до отримання висновку експерта.
На вирішення судової експертизи, судом були поставлені питання:
- Який дійсний обсяг теплової енергії в гарячій воді спожитої ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року за договором №1631315 від 12.02.2019 року;
- Яка вартість спожитої ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» теплової енергії за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року;
- На яку суму документально підтверджується заборгованість ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» перед Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року за Договором №1631315 від 12.02.2019 року.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/20532/20 та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, така ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Скаржник зазначає, що матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заборгованості ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» перед КП «Київтеплоенерго» та дають можливість вирішити справу по суті без призначення експертизи; на підтвердження фактичного обсягу отриманої ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» теплової енергії у матеріалах справи наявні відомості обліку споживання теплової за приладом обліку, надані останнім з метою здійснення обліку теплоспоживання КП «Київтеплоенерго» та здійснення відповідних нарахувань; з метою відображення стану заборгованості відповідача за первісним позовом; позивачем за первісним позовом надано складений та підписаний сторонами Акт звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.09.2020; відповідачем вживаються дії з затягування судового процесу шляхом заявлення необґрунтованих та безпідставних клопотань про призначення експертизи; проведення судової експертизи призводить до додаткових судових витрат.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/20532/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Станік С.Р., Дикунська С.Я.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 у справі №910/20532/20 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.
08.04.2021 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2021, розгляд справи призначено на 13.05.2021.
У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» проти задоволення скарги заперечило, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях позивача, а ухвала місцевого суду від 17.02.2021 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду про призначення судової експертизи без змін.
Відповідач зазначив, що надані позивачем за первісним позовом докази не відповідають вимогам до форми та обов`язкових реквізитів первинних документів; виправлення від руки у наданих зведених відомостях свідчить про нарахування теплової енергії розрахунковим способом за час роботи теплолічильника у нештатному режимі, однак у відомостях відсутні будь-які посилання на методику нарахувань, відмітки про службову особу, яка виконувала розрахунок, а також відсутній підпис такої особи.
У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. 13.05.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.05.2021 у справі №910/20532/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю. 
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 справу №910/20532/20 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Шаптала Є.Ю., розгляд справи відкладено на 03.06.2021.
У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. 03.06.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.06.2021 у справі №910/20532/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 справу №910/20532/20 прийнято до провадження визначеним складом суду.
У судове засідання 03.06.2021 з`явилися представники КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС».
Представник КП «Київтеплоенерго» у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просив її задовольнити, ухвалу місцевого суду від 17.02.2021 у справі №910/20532/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні клопотання про призначення експертизи відмовити, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження залишити без змін.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.
За приписами частини 1 та частини 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Стаття 73 ГПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, предметом первісного позову у даній справі є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року (включно) за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1631315 від 12.02.2019.
Обґрунтовуючи подане клопотання про призначення у справі комплексної економічної судової експертизи, відповідач за первісним позовом наголошував на тому, що надані позивачем за первісним позовом на підтвердження своїх вимог докази є неналежними, не містять усіх обов`язкових реквізитів, що визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а передбачених договором доказів обліку теплової енергії у спірний період матеріали справи не містять.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача за первісним позовом про призначення комплексної судової економічної експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, а твердження скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне. 
За приписами частини 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.
Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
З аналізу наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. 
Згідно з ч.ч. 2-6 ст. 99 ГПК України у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Згідно зі ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Особливості проведення судових експертиз визначені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень  та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації), затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за №705/3145.
Відповідно до п. 1.2.3 розділу I Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, одним із основних видів (підвидів) експертиз є економічна, до якої належать експертизи бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.
Згідно з п. 1.5 розділу I  вказаної Інструкції (в редакції, чинній станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали) експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.
За змістом ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
З огляду на викладене, враховуючи, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та з`ясування обставин, що входять до предмета доказування у даній справі, зокрема, для перевірки документальної обґрунтованості вимог позивача за первісним позовом, що стосується встановлення дійсного обсягу спожитої відповідачем за первісним позовом теплової енергії в гарячій воді та вартості спожитої останнім теплової енергії, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а доводи сторін в цій частині є взаємно суперечливими та жодною стороною не наданий висновок експерта з вказаних питань, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність сукупності необхідних для призначення судової експертизи умов, визначених ч. 1 ст. 99 ГПК України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
З огляду на вищевикладені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для призначення комплексної економічної судової експертизи та необхідність зупинення провадження у даній справі на час її проведення та отримання відповідного висновку експерта.
Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи позивача за первісним позовом, викладені в апеляційній скарзі не впливають на вирішення питання про призначення судової експертизи у даній справі та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.  74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 про призначення у даній справі №910/20532/20 судової експертизи, прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.
Розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 232-241, 255, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 про призначення комплексної судової економічної експертизи у справі №910/20532/20 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2021 про призначення комплексної судової економічної експертизи у справі №910/20532/20 - залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/20532/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі ст. 255, п.2 ч.1 ст.ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст підписано 05.07.2021 (після виходу судді з відпустки). 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                С.Р. Станік

                                                                                Є.Ю. Шаптала