УХВАЛА

12 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/11986/16
адміністративне провадження № К/9901/27255/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бевзенка В. М. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 826/11986/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко Авто Інвест» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
У 2016 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко Авто Інвест» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач), у якому просило:
- скасувати акт перевірки від 26.05.2016, протоколу № 3-11-3-2605/1 від 26.05.2016, протоколу № 3-11-3-2605/2 від 26.05.2016, протоколу № 3-11-3-2605/3 від 26.05.2016, приписи за № С- 2605/5 від 26.05.2016 та № 2605/6 від 26.05.2016, складені відповідачем відносно позивача, та постанови про накладання на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 3-1006/1-10/10-32/1006/09/01 від 10.06.2016 у розмірі 130 500 грн, за порушення абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», № 3-1006/2-10/10-332/1006/09/01 від 10.06.2016 у розмірі 52 200 грн, за порушення п. 7 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та № 3-1006/3-10/10-34/1006/09/01 від 10.06.2016 у розмірі 65 250 грн., за порушення п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути її та розглянув за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021, позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправним та скасовано припис за № С- 2605/5 від 26.05.2016 та припис № 2605/6 від 26.05.2016, постанови про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 3-1006/1-10/10-32/1006/09/01 від 10.06.2016 у розмірі 130 500 грн, № 3-1006/2-10/10-33/1006/09/01 від 10.06.2016 у розмірі 52 200грн та № 3-1006/3-10/10-34/1006/09/01 від 10.06.2016 у розмірі 65 250 грн, прийняті Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області;
- у задоволенні решти позову відмовлено.
26.07.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 і постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд зазначає таке.
За змістом частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Дослідивши касаційну скаргу щодо її відповідності наведеним вище вимогам процесуального закону, Суд установив, що у скарзі не зазначені підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку, які передбачені частиною 4 статті 328 КАС України.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її взяття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі заявник зобов`язаний навести мотиви незгоди з судовим рішенням (рішеннями), беручи до уваги передбачені КАС України підстави для його скасування або змінення (статті 351-354 КАС України), з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, та одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом чи не були нам застосовані.
Отже, касаційна скарга має містити вказівку на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їхнього) застосування. Скаржник зобов`язаний зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом під час його (їхнього) ухвалення, та навести аргументи на обґрунтування своєї позиції.
Своєю чергою касаційна скарга щодо наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції зводиться до незгоди із ухваленим судовим рішенням. Подана касаційна скарга не містить ані (1) конкретизації того, яку норму права суди неправильно застосував та як, на думку скаржника, відповідна норма має застосовуватися або яка правова норма застосована не була, ані (2) деталізації того, порушення якої норми процесуального права припустився суд під час ухвалення оскаржуваного судового рішення і у чому саме полягає таке порушення відповідної норми права та як воно вплинуло на ухвалення цього рішення.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За приписами частини 1 статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
З огляду на те, що скаржник не навів передбачених КАС України підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 2 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.
Керуючись положеннями статті 248 та приписами пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі № 826/11986/16 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не перешкоджає йому реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції у порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не оскаржується.
Суддя                                                                                                              В. М. Бевзенко