УХВАЛА

12 липня 2021 року 
м. Київ
Справа №  924/1098/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1"

на рішення Господарського суду Хмельницької області
(суддя - Танасюк О.Є.)
від 02.03.2021
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий -  Демидюк О.О., судді - Юрчук М.І. , Савченко Г.І.)
від 24.05.2021

у справі за позовом Акціонерного товариства  "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1"
про  стягнення 2 300 195,94 грн, 

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" звернулося з позовом до Господарського суду Хмельницької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" 2 300 195,94 грн, з яких: 2 163 976,24 грн - заборгованість за послуги з розподілу природного газу, 7 404,67 грн - інфляційні втрати, 23 122,37 грн - 3% річних, 105 692,66 грн - пеня.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021  позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 2 163 976,24 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу та 32 459,64 грн витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено.
Північно-західний апеляційний господарський суд 24.05.2021 ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача  залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

11.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" звернулося з касаційною скаргою на судові рішення, в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.  Також заявив клопотання про зупинення виконання рішення суду першої інстанції.

17.06.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відмову у відкритті касаційного провадження, в обґрунтування, якого зазначає, що визначені скаржником підстави касаційного оскарження не є належними, оскільки:

1) правовідносини у справах № 910/580/20, № 904/5217/19, № 902/1260/15, № 916/1727/17, на які посилається скаржник в касаційній скарзі, не є подібними;

2) наявна правова позиція, викладена у  постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 922/1703/20 щодо оплати заборгованості за послуги розподілу природного газу, що сплачується, як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У цьому випадку необхідно чітко вказати: 
-                    норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; 
-                    навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;
-                    навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;
-                    обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

При цьому, обґрунтовуючи  подібність правовідносин,  як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, необхідно враховувати, що  подібність правовідносин  визначається за відповідними критеріями.

Критеріями визначення подібності правовідносин в іншій аналогічній справі є: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19).

У касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що судами попередніх інстанцій невраховані правові позиції щодо оцінки доказів, зокрема у постановах Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 910/580/20  (стаття 86 ГПК України), від 26.11.2020 у справі № 904/5217/19  (стаття 79 ГПК України), від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15 та від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17 (щодо акта звіряння взаєморазрахунків).

Проте таке обґрунтування касаційної скарги не є належним, оскільки скаржник не обґрунтовує подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, в яких Верховний Суд виклав свій висновок. 

Посилаючись на порушення норм процесуального права, підставою касаційного оскарження може бути пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, при цьому, касаційна скарга має містити мотиви взаємозв`язку між ухваленням судового рішення та підставою для касаційного оскарження судових рішень, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частин 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Також скаржник зазначає, що при формуванні правової позиції (яку просить Верховний Суд сформувати, визначаючи підставою касаційного оскарження пункт 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу) необхідно відступити від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, проте не зазначає, що касаційна скарга подається на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не обґрунтовує подібність правовідносин та необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Доводи, викладені у запереченнях щодо наявності висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, будуть розглядатися судом при здійсненні перегляду касаційної скарги по суті, у разі усунення недоліків касаційної скарги на виконання цієї ухвали.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288  пункту 5 частини 2 статті 290, частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнер-1" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 у справі № 924/1098/20 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом, надавши суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій чітко зазначити неправильно застосовані/порушені судами попередніх інстанцій норми права з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з урахуванням цієї ухвали, з доказами надіслання копій відповідних уточнень (змін) до касаційної скарги іншим учасникам справи.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                               І. Кондратова