Дата документу  Справа № 336/2690/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/2690/21                                         Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/461/21                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шаповалової С.Г. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 31.03.2021 року о 10 год. 48 хв. ОСОБА_1 по вул. Ферганська, 5 в м. Запоріжжі керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», д.н. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до висновку № 1709, складеного 31.03.2020 р. об 11 год. 35 хв. лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Шаповалова С.Г., звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що постанову суду вважає необґрунтованою та винесеною без дослідження всіх доказів по справі. Так, матеріали справи не місять жодних доказів, які б вказували на те, що 31.03.2021 року о 10:48:05 годин громадянин  ОСОБА_1  керував транспортним засобом, тобто мав статус водія, та був зупинений працівниками поліції. Як вбачається із  відеозапису,  співробітники поліції побачили транспортний засіб ЗАЗ 1102, 31.03.2021 року о 10:47:03 годин, після чого, зупинка транспортного засобу відбулася о 10:48:05 годин: де відео переривається і знову починається лише у лікарні. Отже об`єктивними доказами не зафіксовано ні факт керування  ОСОБА_1 , ні роз`яснення йому прав, ні факту присутності свідків при складанні протоколу. Звертає увагу, що в порушення розділу 3 п. 10 Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у 2 (дві) ємності, проте ОСОБА_1   здав аналіз біоматеріалу лише в 1 (одну) пробірку, тому складений висновок від  31.03.2021 року не можна вважати законним. Вказує, що клопотання про виклик свідків судом не було розглянуто та не відображено у постанові, а перелік ознак наркотичного сп`яніння, наведений у протоколі    про адміністративне правопорушення, є вкрай сумнівним. Просить скасувати постанову суду від 24.05.2021 року та закрити провадження у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Шаповалова С.Г. були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції в телефонному режимі, однак в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися та про причини своєї неявки не повідомили. 

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та його адвоката про розгляд справи в апеляційному суді та відсутність клопотань про перенесення розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката, що відповідає положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 043934 від 31.03.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними, підтверджується:
направленням на огляд водія ОСОБА_1 від 31.03.2021 р. (а.с.3), висновком № 1709, складеного 31.03.2020 р. об 11 год. 35 хв. лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у наркотичному стані (марихуана) (а.с. 5), довідкою та витягом з архіву порушень (а.с. 2, 6), відеозаписом події (а.с. 7).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи захисника, що матеріали справи не місять жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто мав статус водія, апеляційний суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, з відеофайлу …..0489 вбачається, що працівники поліції їдуть за транспортним засобом «ЗАЗ 1102», д.н. НОМЕР_1 , який зупиняється і до автівки підходять поліцейські. 
З відеофайлу ….. 0452 вбачається, що працівником поліції роз`яснюються ОСОБА_1 його процесуальні права та в якому суді буде розглядатися протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, при цьому ОСОБА_1 не повідомляє поліцейським про керування автівкою іншою особою, а турбується про наданні йому інформації, яку повідомила працівник поліції і повідомляє, що всі дані будуть зазначені у протоколі, копію якого він отримає.

При цьому, за відомостями вказаними у протоколі саме ОСОБА_1 належить транспортний засіб «ЗАЗ 1102», д.н. НОМЕР_1 , який чітко відображено на відеозаписі події.

Отже, на думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву.

       Посилання в апеляційній скарзі щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 також спростовуються відеозаписом події.

       Стосовно тверджень апелянта про відсутність свідків при складанні протоколу, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП був складений поліцейським за результатами медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в приміщенні КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР і положення ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не містять вимоги щодо обов`язкової присутності свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
       Доводи сторони захисту, що складений висновок від 31.03.2021 р. не можна вважати законним також були перевірені судом апеляційної інстанції і свого підтвердження не знайшли.
Так, огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, тобто у порядку, визначеному законом.
       Посилання на відібрання у ОСОБА_1 біоматеріалу не у дві ємності об`єктивно нічим не підтверджено, а тому до уваги не беруться. 
Крім того, відповідно до п. 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак ні ОСОБА_1 ні його адвокат не надали суду доказів оскарження ними у встановленому законодавством порядку зазначеного висновку лікаря.
Отже, апеляційний суд відхиляє доводи захисника щодо незгоди із висновком результатів медичного огляду. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом та адвокатом не надано, а матеріали справи відомостей на спростування медичного висновку не містять.
Щодо залишення без задоволення клопотання про виклик свідків, то апеляційна інстанції зауважує, що вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються непереконливими.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом. Ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючисьст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Дронова В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді  Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2021 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник