ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8858/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,
за участю секретаря судового засідання Солодкова К.А. 
за участю позивача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства"Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 ( суддя першої інстанції Кисіль Р.В.) в адміністративній справі №280/8858/20 за позовом   ОСОБА_1   до  Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області,   третя особа: Державне підприємство "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"  про визнання відмови протиправною, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами  визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області  у формі «наказу» від 05.08.2020 №8-5631/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» для отримання  земельних ділянок у користування терміном на 50 років з платою за землю у розмірі земельного податку, загальною площею 2691,1576 гектар ріллі, яка складається з двадцяти окремих ділянок зі своїми окремими кадастровими номерами, своїми окремими площами та їх цільове призначення 0.1:  Площа: 102,2354 га, кад. №2321287900:01:011:0011; Площа: 119,8862 га, кад. №2321287900:01:011:0012; Площа: 119,9097 га, кад. №2321287900:01:011:0013; Площа: 99,3918 га, кад. 2321287900:01:011:0014; Площа: 85,0124 га, кад. №2321287900:02:009:0003; Площа: 159,4495 га, кад. 2321287900:02:009:0002; Площа: 105,1443 га, кад. №2321287900:02:009:0001; Площа: 79,0195 га, кад. 2321287900:03:007:0001; Площа: 77,1642 га, кад. №2321287900:03:007:0010; Площа: 137,2385 га, кад. 2321287900:03:007:0004; Площа: 170,3630 га, кад. №2321287900:03:007:0011; Площа: 172,8419 га, кад. 2321287900:03:007:0006; Площа: 229,5136 га, кад. №2321287900:03:007:0007; Площа: 66,3436 га, кад. 2321287900:03:007:0009; Площа: 172,8113 га, кад. №2321287900:03:007:0005; Площа: 174,0297 га, кад. 2321287900:03:007:0012; Площа: 123,9220 га, кад. №2321287900:03:007:0003; Площа: 103,4906 га, кад. 2321287900:03:007:0002; Площа: 278,3877 га, кад. №2321287900:03:007:0013; Площа: 116,0027 га, кад. 2321287900:03:007:0008, позивачу, як основний засіб виробництва для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Скасувати наказ №8-5631/15-20-СГ від 05.08.2020, як такий, що надійшов через 44 робочих дня з порушенням місячного терміну, який передбачений чинним земельним законодавством, постановою Кабінету Міністрів України «Про мовчазну згоду», Конституцією України і дає позивачу законне право замовити проект без надання необхідного дозволу відповідача. Відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2010 №77, прийняти відповідне рішення за принципом мовчазної згоди, зобов`язати відповідача вчинити певні дії у місячний термін, надати необхідні дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення бажаних земельних ділянок в натурі на місцевості у користування на 50 років з платою за землю у розмірі земельного податку як основний засіб для товарного сільськогосподарського виробництва, бажано відвести одним єдиним масивом, відповідно до закону позивачу земельні ділянки державної власності, які розташовані одним єдиним масивом за межами населеного пункту Широківської сільської ради Веселівського району Запорізької області, з цільовим призначенням 0.1, загальною площею 2691,1576 гектар ріллі, складають двадцять земельних ділянок з кожним окремим кадастровим номером та окремою площею. Затвердити відповідну технічну документацію, винести відповідне рішення про передачу бажаних земельних ділянок у користування терміном на 50 років з платою за землю у розмірі земельного податку, скласти та надати відповідні документи, що дають позивачу право для оформлення державної реєстрації речових прав користування бажаним земельним масивом 2691,1576 га, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для належного користування земельним масивом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 05.08.2020 №8-5631/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою». Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування для товарного сільськогосподарського виробництва: площею - 102,2354 га, кадастровий номер 2321287900:01:011:0011; площею - 119,8862 га, кадастровий номер 2321287900:01:011:0012; площею - 119,9097 га, кадастровий номер 2321287900:01:011:0013; площею - 99,3918 га, кадастровий номер №2321287900:01:011:0014; площею - 85,0124 га, кадастровий номер 2321287900:02:009:0003; площею - 159,4495 га, кадастровий номер 2321287900:02:009:0002; площею - 105,1443 га, кадастровий номер 2321287900:02:009:0001; площею - 79,0195 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0001; площею - 77,1642 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0010; площею - 137,2385 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0004; площею - 170,3630 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0011; площею - 172,8419 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0006; площею - 229,5136 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0007; площею - 66,3436 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0009; площею - 172,8113 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0005; площею - 174,0297 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0012; площею - 123,9220 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0003; площею - 103,4906 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0002; площею - 278,3877 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0013; площею - 116,0027 га, кадастровий номер 2321287900:03:007:0008, які розташовані єдиним масивом за межами населеного пункту Широківської сільської ради Веселівського району Запорізької області, з цільовим призначенням 0.1, загальною площею 2691,1576 гектар ріллі, з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із судовим рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з апеляційною скаргою звернулася третя особа - Державне підприємство «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», в якій зазначає, що станом на момент звернення позивача спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (ЄДРПОУ 00853317) на підставі Державного акта на право постійного користування землею ІІ-ЗП №001869 від 05.04.2001 року (виданого дослідному господарству «Известия»). Кадастрові номери були присвоєні зазначеним земельним ділянкам на підставі інвентаризації, проведеної в 2013 році.  Вирішення питання про наявність або відсутність права постійного користування земельною ділянкою не відносить до компетенції адміністративного суду.  
За результатами апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники судового процесу, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області було подано клопотання № 18.06-Г від 18.06.2020, в якому позивач просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаних земельних ділянок у користування для товарного сільськогосподарського виробництва площею 102,2354 га кадастровий №2321287900:01:011:0011, площею 119,8862 га, кадастровий №2321287900:01:011:0012, площею 119,9097 га, кадастровий №2321287900:01:011:0013, площею 99,3918 га, кадастровий №2321287900:01:011:0014, площею 85,0124 га, кадастровий №2321287900:02:009:0003, площею 159,4495 га, кадастровий №2321287900:02:009:0002, площею 105,1443 га, кадастровий №2321287900:02:009:0001, площею 79,0195 га, кадастровий №2321287900:03:007:0001, площею 77,1642 га, кадастровий №2321287900:03:007:0010, площею 137,2385 га, кадастровий №2321287900:03:007:0004, площею 170,3630 га, кадастровий №2321287900:03:007:0011, площею 172,8419 га, кадастровий №2321287900:03:007:0006, площею 229,5136 га, кадастровий №2321287900:03:007:0007, площею 66,3436 га, кадастровий №2321287900:03:007:0009, площею 172,8113 га, кадастровий №2321287900:03:007:0005, площею 174,0297 га, кадастровий №2321287900:03:007:0012, площею 123,9220 га, кадастровий №2321287900:03:007:0003, площею 103,4906 га, кадастровий №2321287900:03:007:0002, площею 278,3877 га, кадастровий №2321287900:03:007:0013, площею 116,0027 га, кадастровий №2321287900:03:007:0008 терміном користування 50 років. 
Крім того, позивач у своєму клопотанні просив відповідно до діючого законодавства погодити відповідний проект, прийняти відповідне рішення про надання бажаної земельної ділянки у користування терміном 50 років, скласти та надати необхідні документи, які дають право для належного оформлення реєстрації цієї земельної ділянки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання правовстановлюючих документів на землю.
До заяви позивачем додано графічні зображення земельних ділянок, інформацію з ДЗК, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, копію паспорту та ідентифікаційного номеру та копію диплому про вищу аграрну освіту.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна будь-яких прав на зазначені земельні ділянки не зареєстровано.
Згідно витягів з Державного земельного кадастру зазначені у клопотанні земельні ділянки перебувають у державній власності.
За результатами розгляду даного клопотання відповідачем 05.08.2020 було прийнято наказ № 8-5631/15-20-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування, розташованих на території Широківської сільської ради Веселівського району Запорізької області (за межами населених пунктів), загальною площею 2691,1576 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі невідповідності ч. 5 ст. 116, ст. 135-139 Земельного кодексу України.
Вважаючи свої права порушеними спірним наказом, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів проведення державної реєстрації за третьою особою чи будь-якою іншою особою прав на зазначені у клопотанні позивача земельні ділянки, при цьому з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна будь-яких прав на зазначені земельні ділянки не зареєстровано. Відтак, твердження відповідача про те, що зазначені у клопотанні позивача земельні ділянки перебувають у постійному користуванні третьої особи, є  необґрунтованими. Крім того, суд зазначив про те, що відповідачем фактично не заперечувалося того, що позивач до клопотання доданий вичерпний перелік документів, встановлений ЗК України, для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, тому, відповідач у оскаржуваному наказі не навів жодних доводів щодо невідповідності положень ст. 116, 135-139 ЗК України стосовно всіх земельних ділянок, з приводу яких позивачем було подано клопотання, на підставі чого суд дійшов  висновку щодо невідповідності оскаржуваного наказу відповідача вимогам Земельного кодексу України, а відтак,  суд зазначив, що оскаржуваний наказ прийнятий без урахування всіх обставин справи, необґрунтовано, а тому підлягає скасуванню.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що ї передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».
Стаття 118 Земельного кодексу України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Згідно з частиною 1 статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Згідно з абзацом 3 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.
Отже, цією нормою закріплено право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його наданні після спливу місячного строку.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року в справі № 806/3095/17, від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
При цьому частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. 
В даному випадку заявник  не отримував від відповідача жодних запитів про висловлення позиції про можливості надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2691,1576 га для ведення особистого селянського господарства,  відтак не мав можливості висловити власну позицію по даному питанню.
Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України. 
Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.
Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 частини 7 статті 118 ЗК України.
Вказана правова позиція викладена і постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.
Судом першої інстанції правомірно вказано, що поділ та об`єднання земельних ділянок за своєю суттю фактично є формуванням нової чи нових  земельних ділянок, що передбачає певну процедуру щодо надання дозволу на розроблення технічної документації  із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, його погодження та затвердження в порядку, встановленому ЗК  України, який визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо спірних земельних ділянок , що перешкоджає позивачу у реалізації його права на отримання земельної ділянки у власність.
Щодо доводів апеляційної скарги суд зазначає, що з поданої позовної заяви та доданих документів не встановлено наявності існуючого речового права третьої особи на спірну земельну ділянку. Предметом позову є правомірність прийнятих   рішень, як суб`єкта владних повноважень, який здійснював владні управлінські функції, що в силу вимог ст. 19 КАС України, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст.  242,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Широке" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 в адміністративній справі №280/8858/20 залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Повний текст постанови складено23 липня 2021 року.    

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва