Провадження № 33/4820/434/21 
Справа № 686/21267/20 Головуючий в 1-й інстанції Порозова І. Ю. 
Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП Доповідач Бережний С.Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м.Хмельницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., за участю секретаря судового засідання Габая А.В., представника потерпілих – адвоката Шкодяка І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року, - 
в с т а н о в и в:
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого журналістом газети «Правова Україна»,
визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 

       За постановою суду, 20.08.2020 року ДОП ВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Стецюком А.І. складено два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП. За змістом вказаних протоколів ОСОБА_1 18 липня 2020 року близько 17 год., в порушення вимог п.3.4, 4.1.7 Правил утримання домашніх тварин у м.Хмельницькому, затверджених Рішенням сьомої сесії Хмельницької міської ради від 15.06.2011 року №6, утримував собаку породи «Ягтер`єр» в громадському місці, на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_2 , внаслідок чого собака вкусила ОСОБА_2 за ногу, завдавши шкоду її здоров`ю.
Крім того, 29 липня 2020 року близько 11 год.  ОСОБА_1 , в порушення вимог п.3.4, 4.1.7 Правил утримання домашніх тварин у м.Хмельницькому, затверджених Рішенням сьомої сесії Хмельницької міської ради від 15.06.2011 року №6, утримував собаку породи «Ягтер`єр» в громадському місці, на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_2 , внаслідок чого собака вкусила ОСОБА_3 за ногу, завдавши шкоду її здоров`ю.

В апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та порушення оформлення протоколів про адміністративне правопорушення. 
Зазначає, що він не є власником собаки, яка вкусила потерпілих та на фотографіях з собакою зовсім інша людина. 
Також вказує на порушення процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме наголошує на порушення строків складання протоколів про адміністративне правопорушення, які були складені через 1,5 місяця після події. 
Крім того, звертає увагу суду на розбіжності у даті вчинення правопорушення, зазначеної в протоколах про адміністративне правопорушення та в травмкартах потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, думку представника потерпілих про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, зібрані у справі докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції під час її розгляду зазначені вимоги закону виконав. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП. 

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушенні підтверджується зібраними у справі доказами, а саме поясненнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судовому засіданні. 
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 18.07.2020 року собака породи «Ягтер`єр», власником якої є ОСОБА_1 , будучи прив`язаною до альтанки, що  в дворі будинку  АДРЕСА_2 , будучи без намордника і без нагляду господаря вкусила її за ногу, проте сподіваючись на вирішення ситуації шляхом мирних перемовин щодо недопущення в подальшому подібних дій, потерпіла не зверталася в поліцію. Однак 29.07.2020 року  той самий пес за аналогічних обставин, будучи залишеним без нагляду біля альтанки в дворі будинку  АДРЕСА_2   вкусив доньку ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , 2006 року народження, після чого потерпілі звернулися в травмпункт та в поліцію. 
Малолітня ОСОБА_4 , в присутності матері в суді першої інстанції пояснила про те, що до вищезазначених подій вона товаришувала з донькою ОСОБА_1 і часто залишалася в їх квартирі, при цьому їх пес неодноразово проявляв агресію в її бік, через що господар ОСОБА_1 зачиняв його в ванній кімнаті.  29.07.2020 року вказаний пес вкусив її на вулиці поблизу альтанки та загнав в середину, внаслідок чого вона почала кликати на допомогу. Господаря пса в цей час поруч не було.

Вказані пояснення узгоджуються з письмовими заявами, які подавалися в Хмельницький відділ поліції, а також травмкартами потерпілих.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що пояснення інших, допитаних в судовому засіданні свідків, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є вагомими для доведення або спростування досліджених обставин, оскільки жодної конкретної інформації не містять, вказані особи не були очевидцями події і знають про неї з чужих слів.

Твердження апелянта про фальшування доказів, зокрема травмкарти ОСОБА_2 від 29.07.20 року спростовані її поясненнями про те, що не вказувала лікарю конкретної дати події, а лише повідомила, що покус стався в суботу, внаслідок чого лікарем помилково зазначено дату 25.07.2020 року замість вірної 18.07.2020 року, оскільки обидві ці дати припадали на суботу. Вказане також підтверджено письмовими заявами та поясненнями ОСОБА_2 поданими до Хмельницького відділу поліції, згідно яких напад пса на неї стався приблизно за тиждень до 29.07.2020 року(до подій з донькою).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не є власником пса, який вкус потерпілих, не беруться до уваги відповідно до наступного . 
З дослідженого судом першої інстанції аудіозапису судового засідання від 17.09.2020 року, встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно пояснив про належність йому пса породи «Ягтер`єр німецький”, якого він придбав у мисливському клубі, має на нього відповідні документи та прив`язує вказаного пса у дворі будинку без намордника на повідку довжиною три метри з метою годування останнього та залишає його десь на «час», а потім забирає в квартиру, в цей час сам ОСОБА_1 перебуває в квартирі та спостерігає за псом через вікно. Вказаний аудіозапис досліджено безпосередньо в судовому засіданні суду першої інстанції у присутності ОСОБА_1 , потерпілої та її представника, якому суд дав належну оцінку, з якої погоджується суд апеляційної інстанції. 

Посилання апелянта щодо зведення наклепу на  ОСОБА_1 , суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що до вказаних подій між сторонами були добрі сусідські відносини, їх діти товаришували, а отже підстав для штучного створення конфлікту ні в кого не було. 

В апеляційній скарзі не наведено докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та закриття провадження у зв`язку, оскільки строки для накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи визначенні статтею 38 КУпАП збігли.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в:        
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу останнього – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду С.Д. Бережний