П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/5201/21	
Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду
1 інстанції: 18.05.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
             П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про зобов`язання виплатити вихідну допомогу при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки у розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправною відмову Одеської обласної прокуратури у виплаті вихідної допомоги від 04.02.2021 року;
зобов`язати Одеську обласну прокуратуру виплатити вихідну допомогу при звільненні з органів прокуратури у сумі 33 735,88 грн.;
стягнути з Одеської обласної прокуратури не менш як 138 081 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 30.12.2020 року по день прийняття судом рішення;
допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 33 735,88 грн.;
стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської обласної прокуратури.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року відмовлено позивачу у поновленні строку звернення до адміністративного суду, адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу відповідно до приписів ч. 2 ст. 123 КАС України.
Ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що для звернення до адміністративного суду з вимогами щодо виплати вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку під час звільнення з публічної служби застосовується місячний строк, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.
Оскільки позивачем не наведено обставин та не надано відповідних доказів на їх підтвердження, які б свідчили про виникнення об`єктивних перешкод в реалізації позивачем права на звернення до суду за захистом прав у спірних правовідносинах в межах строку звернення до суду, установленого законом, суд першої інстанції вбачав всі підстави для повернення адміністративного позову без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати судове рішення, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки положенням ст. 122 КАС України та ст. 233 КЗпП України та обставинам справи і помилково не враховано, що за загальним правилом адміністративного процесуального законодавства строк звернення із адміністративним позовом встановлюється у шість місяців, який не був порушений при поданні позову. У тому числі, за правилами трудового закону у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
У відзиві на апеляційну скаргу Одеська обласна прокуратура посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 3 вказаної статті адміністративного процесуального судочинства для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.
Частиною 1 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно із ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.
Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.
Пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому адміністративним процесуальним законодавством.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Згідно із ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Водночас, як вірно враховано судом першої інстанції, спірні правовідносини виникли під час звільнення позивача з публічної служби.
У цьому контексті, вихідна допомога при звільненні не належить до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури.
Отже, при обчисленні строку звернення до суду із цим позовом застосуванню підлягають положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.
Наведене відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 у справі №711/4010/13-ц та Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19, від 4 грудня 2019 року у справі №815/2681/17.
Як свідчать обставини справи, наказом в.о. керівника Одеської обласної прокуратури від 23.12.2020 року №3046к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 30.12.2020 року.
Листом від 04.02.2021 року №21-34вих-21 Одеська обласна прокуратура на звернення позивача повідомила про відсутність правових підстав для виплати вихідної допомоги при звільненні згідно ст. 44 КЗпП України.
У заяві про поновлення строку звернення із позовом зазначається, що вказану відповідь позивачем одержано 15.02.2021 року.
Отже, як вірно встановив суд першої інстанції, звернення із цим позовом 02.04.2021 року відбулось із пропуском строку, передбаченого ч. 5 ст. 122 КЗпП України.
Поважних причин пропуску установленого строку, а також об`єктивних перешкод у вчасному зверненні до суду позивачем не наводиться.
Обґрунтування підстав для поновлення строку звернення із цим зводяться до правового врегулювання такого питання.
Враховуючи викладене, оскільки позивачем пропущено місячний термін звернення із цим позовом, у заяві про поновлення цього строку не наводяться поважні причини, а також об`єктивні і непереборні обставини, що перешкоджали йому вчасно реалізувати процесуальні права, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави для повернення адміністративного позову відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України.
З огляду на те, що висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, відповідають дійсним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
        Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                     Т.М. Танасогло