ПОСТАНОВА 
Іменем України

30 червня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/1522/20
провадження № 22-ц/4809/990/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Головань А.М., Карпенко О. Л.,
за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ;
відповідач -   ОСОБА_2 ;
третя особа - приватний нотаріус Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодова Людмила Анатоліївна;
третя особа - ОСОБА_3 ;
третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського округу Фещенко Антон Олександрович,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодової Людмили Анатоліївни,  ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Житомирського міського округу Фещенка Антона Олександровича про визнання недійсним договору, витребування земельної ділянки та скасування запису про державну реєстраціюза апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2021 року (суддя Мумига І.М.).
В С Т А Н О В И В :
       У листопаді 2020 року адвокат АО «Кобра» Оспанов Роман Олегович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодова Людмила Анатоліївна, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Фещенко Антон Олександрович, яким просить:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу серія та номер 1677, виданий 16.12.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодовою Л.А. земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 3522885900:02:000:5274, яка розташована на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області;
- скасувати запис № 34675993 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;
- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2522,40 грн. судового збору та 5000 грн витрат на правову допомогу.
23.03.2021 року представником позивача подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просить:
- скасувати рішення № 56466997 про об`єднання об`єктів нерухомого майна приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодової Л.А.;
- скасувати рішення № 55521815 від 04.12.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодової Л.А.
Представником позивача адвокатом АО «Кобра» Оспановим Романом Олеговичем подано до суду заяву про забезпечення позову по даній справі: накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером 3522885900:02:000:5417 площею 10 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, Червоновершівська сільська рада із забороною вчиняти певні дії, а саме, відчуження, оренду, поділ, об`єднання, дарування та будь-які інші дії щодо земельної ділянки.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказав, що відкрите провадження в цивільній справі, предмет спору стосується земельної ділянки з кадастровим номером 3522885900:02:000:5274 площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, Червоновершівська сільська рада. Позивач заявляє про витребування спірної земельної ділянки за наслідком визнання недійсним договору купівлі-продажу. На даний час ця земельна ділянка, у зв`язку із об`єднанням об`єктів нерухомого майна є складовою земельної ділянки із кадастровим номером 3522885900:02:000:5417 площею 10,000 га. Вказує, що незабезпечення позову може утруднити і навіть привести до неможливості виконання судового рішення, враховуючи те, що у період розгляду справи в суді спірна земельна ділянка зникла із Публічної кадастрової карти шляхом об`єднання земельних ділянок.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2021 року заява про забезпечення позову задоволена частково,позов забезпечений шляхом накладення арешту в межах позовних вимог на земельну ділянку із кадастровим номером 3522885900:02:000:5417 площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, Червоновершівська сільська рада із забороною вчиняти певні дії, а саме: відчуження, оренду, поділ, об`єднання, дарування та будь-які інші дії щодо земельної ділянки. В іншій частині щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах позовних вимог на земельну ділянку із кадастровим номером 3522885900:02:000:5417 площею 8,000 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, Червоновершівська сільська рада із забороною вчиняти певні дії, а саме: відчуження, оренду, поділ, об`єднання, дарування та будь-які інші дії щодо земельної ділянки відмовлено. Ухвала визначена до негайного виконання з 30.03.2021 року.
       Не погоджуючись з даною ухвалою суду відповідач ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. В обґрунтування зазначив декілька підстав. Одна з яких те, що заяву про збільшення позовних вимог, подану 23.03.2021 судом першої інстанції до розгляду не прийнято. Тобто, предметом спірних правовідносин є земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 3522885900:02:000:5274, на яку право власності закрито 10.11.2020. А відтак предмет спірних правовідносин - земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 3522885900:02:000:5274 не існував на час пред 'явлення позову. Скаржник зазначає, що згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Заявником не надано до суду доказів на підтвердження того, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань, у зв`язку із закриттям об`єкта нерухомого майна земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер 3522885900:02:000:5274. На даній стадії процесу не здійснюється висновок що право порушене, але мають бути викладені доводи з яких вбачається можливість порушення прав сторони. Вирішення питання про забезпечення позову здійснюється для убезпечення створення негативних умов при виконанні судового рішення.Тобто, доводи заяви про забезпечення позову не є достатніми, в розумінні вимог закону, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення в майбутньому виконання судового рішення, оскільки відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Судом першої інстанції належним чином не мотивовано наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки накладення арешту на 2 га від площі земельної ділянки кадастровий номер 3522885900:02:000:5417 в розмірі 10 га не спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення по земельній ділянці кадастровий номер 3522885900:02:000:5274. 
Сторона звертає увагу на постанову  Верховного Суду від 19 лютого 2021 року (справа № 643/12369/19, провадження №61-21685св19) в якому зроблений висновок, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.
Відтак просить скасувати ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову повністю. 
Представник позивача, адвокат Оспанов Р.О. у строк визначений ухвалою суду про відкриття провадження (штамп на конверті) з виконанням вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК надав відзив. Зазначив, що після відкриття провадження у справі, відповідачем - ОСОБА_2 вчинено дії, наслідком яких 04.02.2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодовою Людмилою Анатоліївною внесено відомості, що право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 3522885900:02:000:5274 закрито, у зв`язку із об`єднанням об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення – 56466997). Як наслідок об`єднання вказаної земельної ділянки, 04.02.2021 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3522885900:002:000:5417 площею 10 га (індексний номер рішення 55521815) (а.с.83-85).

В подальшому, відповідачем земельна ділянка кадастровий номер 3522885900:002:000:5417 площею 10 га була передана в оренду Фермерському господарству «Компаніївський Агролан» на 15 років, право оренди земельної ділянки було зареєстроване 18.02.2021 р. Тому і збільшено позовні вимоги.
Вказане свідчить про намір відповідача будь-яким способом уникнути повернення спірної земельної ділянки належному власнику. 
Апеляційна скарга в провадження апеляційного суду надійшла 16.04.2021 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений головуючий суддя – Дьомич Л.М. Виділені матеріали цивільної справи надійшли 28 квітня 2021 року.
Ухвалою від 5 травня 2021 року матеріали оскарження повернуті до місцевого суду на дооформлення з підстав в ній зазначених. Матеріали справи надійшли 25 травня 2021 року. Ухвалою від 31 травня апеляційну скаргу залишено без руху, з підстав в ній викладених. Протоколом від 8 червня 2021 року визначений склад колегії суддів: Головань А.М., Карпенко О.Л. Ухвалою від 8 червня 2021 року відкрито провадження у справі, визначений строк для подачі відзиву. Ухвалою від 10 червня 2021 року підготовчі дії у справі закінчені, призначено справу до розгляду на 30 червня 2021 року. 
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Захарченко І.В. підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. 
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши підстави оскарження, перевіривши законність судової ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
За вимогами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 5 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.
Як роз`яснено у постанові пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Колегія суддів зауважує, що обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Як встановлено апеляційним судом, заявник звернувся до суду з позовом, предметом якого, з урахуванням заяви про збільшення позову становить: скасувати запис № 34675993 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку; скасувати рішення № 56466997 про об`єднання об`єктів нерухомого майна приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодової Л.А.; скасувати рішення № 55521815 від 04.12.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодової Л.А. 
На даній стадії перегляду справи оцінка процесуальним діям судді щодо порядку вирішення питання про прийняття збільшення позовних вимог не надається, про що в апеляційній скарзі зазначено скаржником, колегія суддів звертає увагу, що суд врахував збільшені позовні вимоги при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Позивач звернувся до суду з позовними вимогами майнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких вимагатиме примусового виконання, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він до суду.
       Обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову та подання на підтвердження своїх доводів відповідних доказів є процесуальним обов`язком заявника.
На виконання даної вимоги позивач вказує і з цим погодився суд першої інстанції, що після подачі позову до суду 17 листопада 2020 року і після відкриття провадження у справі 30.12.2021 року, а саме 04.02.2021 року право власності на земельну ділянку 3522885900:02:000:5274 закрито, у зв`язку із об`єднанням об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області Солодової Л.А. В цей же день зареєстровано земельну ділянку 3522885900:02:000:5417 площею 10 га, в склад якої увійшла земельна ділянка площею 2,000 га стосовно якої порушений спір. Фактично спірна земельна ділянка площею 2,000 га з реєстрацією права власності за ОСОБА_2 відсутня в Публічній кадастровій карті України. Підстава позову складається з того, що земельна ділянка кадастровий номер 3522885900:02:000:5274 площею 2,000 га вибула з власності позивача поза його волею згідно договору купівлі-продажу, який і є предметом оспорення.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний вид забезпечення позову накладення арешту є обґрунтованим та таким, що безпосередньо пов`язаний і узгоджується з позовними вимогами, застосування якого не обмежує прав відповідача, і водночас який забезпечує реальний захист прав позивача у випадку прийняття рішення на його користь. Так як предметом спірних правовідносин є   земельна ділянка з кадастровим номером 3522885900:02:000:5417 площею 10 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, Червоновершівська сільська рада, в склад якої ввійшла земельна ділянка площею 2,000 га мала кадастровий номер 3522885900:02:000:5274, на яку претендує відповідач, наполягаючи що вона вийшла з його власності  поза його волі. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують абсолютно правильного висновку суду про необхідність забезпечення позову, з підстав викладених в ухвалі суду першої інстанції, вищевикладених мотивів. Посилання в скарзі на необхідність закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації спірної земельної ділянки, на даній стадії процесу не є компетенцією апеляційного суду, тим більше що з цього приводу і порушений позивачем спір.
Також не суперечить судовий висновок постанові  Верховного Суду від 19 лютого 2021 року (справа № 643/12369/19, провадження №61-21685св19), в якій йдеться про те що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Оскільки судом першої інстанції рішення у даній справі ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2021 року, - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено 9 липня 2021 року.
Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді А. М. Головань
О. Л. Карпенко