Справа № 441/536/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.  
Провадження № 33/811/923/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року, 
з участю правопорушника – ОСОБА_1 , 
захисника правопорушника – адвоката Труш І.М., 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
       Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
       Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 10 березня 2021 року о 09 год. 10 хв., на 10 км а/д М-11 Львів-Шегині, керуючи автомобілем «Hyundai Grandeur» н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, при перестроюванні з правого ряду в лівий, не впевнився в безпеці маневру, не пропустив транспортний засіб «Hyundai Santa Fе» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по суміжній смузі, як наслідок сталось зіткнення, при цьому обидва транспортні засоби пошкоджені. 
       В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги пояснення одного із учасників ДТП, а саме ОСОБА_2 , яке має суб`єктивне судження, що вплинуло на прийняття незаконного рішення. Вважає, що у даному ДТП винен водій ОСОБА_2 , який не дотримався належної дистанції та не врахував дорожньої обстановки, невчасно застосував гальмування, що спричинило зіткнення автомобілів, коли його автомобіль був у нерухомому стані, стояв перед переходом на світлофорі. 
       Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що копію постанови він отримав 04 червня 2021 року; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити.         Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1  та виступ його захисника – адвоката Труша І.М.  про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
На переконання судді апеляційного суду, цих вимог закону суддя місцевого суду при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 дотримався в повному обсязі.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
       В силу вимог п. 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Положеннями п. 10.1. ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       Пунктом 10.3. ПДР України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.  За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
       Так, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 428479 від 10 березня 2021 року; схему місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти і дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, також охарактеризовано пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, письмові пояснення учасників ДТП – водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 10 березня 2021 року та інші докази, які знаходяться в матеріалах справи, і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, мотивувавши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Отже, сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Grandeur» н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, при перестроюванні з правого ряду в лівий, не впевнився в безпеці маневру, не пропустив транспортний засіб «Hyundai Santa Fе» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по суміжній смузі, як наслідок сталось зіткнення. 
Апеляційний суд не приймає до уваги покликання правопорушника ОСОБА_1 про те, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є лише невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР України, оскільки із аналізу вищенаведених доказів вбачається, що 10 березня 2021 року, на 10 км а/д Львів-Шегині, мало місце бокове, а не попутне (наїзд ззаду) зіткнення автомобілів «Hyundai Grandeur» н.з. НОМЕР_1 і «Hyundai Santa Fе» н.з. НОМЕР_2 . 
Відтак, доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не спростовують висновків суду першої інстанції.
Призначене правопорушнику ОСОБА_1 стягнення, відповідає вимогам ст. 23 КУпАП.
Отже, апеляційний суд вважає постанову місцевого суду законною і обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування та закриття провадження в справі. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –
п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 27 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 340 гривень - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.