Справа № 991/4872/20
Провадження №11-п/991/15/21

У Х В А Л А

04 серпня 2021 року                                                                                          м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 
захисника ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,  ОСОБА_7 про направлення з Вищого антикорупційного суду до іншого суду кримінального провадження № 52018000000000291 від 23 березня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, 

       В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ст. 366-1 КК України; ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про виділення із нього в окреме провадження матеріалів по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Ухвалою колегії суддів від 15.06.2020 клопотання прокурора задоволено та виділено із кримінального провадження № 52018000000000291 від 23.03.2018 по обвинуваченню ОСОБА_12  за ч. 3 ст. 368, ст. 366-1 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 369 КК України, в окреме провадження матеріали по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 369 КК України. 
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надали через ОСОБА_13 неправомірну вигоду судді Дружківського міського суду Донецької області за прийняття рішення про не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_10 і ОСОБА_14 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 
До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисників про направлення виділеного кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.
Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне провадження не підсудне Вищому антикорупційному суду. 
На думку захисників, п.1 ч.5 ст.216 КПК України містить вичерпний перелік службових осіб, які є суб`єктами кримінальних правопорушень, передбачених ст.45 КК України. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 взагалі не службові особи.
Предметом злочину, передбаченого ч.3 ст.369 КК України є неправомірна вигода в розмірі п`ять тисяч гривень, що перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб лише в три, а не п`ятдесят, разів.
Крім того, відповідно до п.3 ч.5 ст.216 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 КК України, за умови його вчинення щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст.18 КК України або у п.1 цієї статті. 
Оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не мають статусу осіб, наведених у п.п. 1,2 ч. 5 ст. 216 КПК України, їм не інкримінуються кримінальні правопорушення, передбачені п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК, то кримінальне провадження щодо них не підсудне Вищому антикорупційному суду. 
Той факт, що досудове розслідування здійснювалося детективами Національного антикорупційного бюро України, а процесуальне керівництво - прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, не може бути підставою для визначення підсудності за Вищим антикорупційним судом, оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у діянні, яке не пов`язане з безпосереднім наданням неправомірної вигоди службовій особі. 
Також захисники вказують, що злочин вчинено за адресою: АДРЕСА_1 , а тому дане кримінальне провадження підсудне Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.
Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду, а підстави для направлення його на розгляд до іншого суду відсутні.
Прокурор, захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися. Від прокурора, захисника ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_10 надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі. Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_11 про причини неявки в судове засідання не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів постановила здійснювати розгляд клопотання за їх відсутності.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання, навів доводи в його обґрунтування.
Заслухавши доповідь головуючого, дослідивши копію обвинувального акта, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня винесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Статтею 34 КПК України передбачені підстави і порядок передачі кримінальних проваджень з одного суду до іншого за визначеною законом підсудністю або внаслідок зміни визначеної законом підсудності.
Визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом. 
Відповідно до ч.1 ст.33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. 
Злочин, передбачений ст. 369 КК України, є корупційним та зазначений у примітці до ст.45 КК України.
Пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК України передбачені такі умови підсудності злочинів, визначених ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду: наявність спеціального суб`єкта злочину, згідно переліку, наведеному у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України; розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини. 
       Відповідно до п.3 ч.5 ст.216 КПК України якщо злочин, передбачений ст.369 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст.18 КК України або у п.1 ч.5 ст.216 КПК України, то кримінальне провадження щодо нього підсудне Вищому антикорупційному суду.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються за ч.3 ст.369 КК України у наданні неправомірної вигоди судді Дружківського міського суду Донецької області.
За таких обставин кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.369 КК України, охоплюється приміткою статті 45 КК України, а злочин вчинено щодо службової особи, визначеної у п.1 ч.5 ст.216 КПК України. 
Колегія суддів відхиляє доводи захисників стосовно того, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпосередньо не передавали неправомірну вигоду судді, а діяли через посередника, оскільки це не має правового значення та не впливає на кваліфікацію дій обвинувачених. Доводи про те, що кримінальне провадження не відповідає умовам, передбаченим пунктами 1 та 2 частини 5 статті 216 КПК України належно обґрунтовані, але не спростовують висновку про його підсудність Вищому антикорупційному суду за ознакою, передбаченою п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

       Відповідно до п. 2 абз. 1 п. 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону України № 100-ІХ від 18.09.2019 року, яка набрала чинності 22.09.2019 року) підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена КПК України як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Колегією суддів встановлено, що відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000000291 від 23.03.2018 по обвинуваченню ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 368, ст. 366-1 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 369 КК України, з якого виділено в окреме провадження матеріали по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 369 КК України, внесені 23.03.2018, тобто, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», який набрав чинності 22 вересня 2019 року. 
Обвинувальний акт складений детективом Національного антикорупційного бюро України та затверджений прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисників про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду необхідно відмовити.
Керуючись статтями 33-1, 34, 216, 418 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А: 
Відмовити в задоволенні клопотання захисників про направлення кримінального провадження № 52018000000000291 від 23 березня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, з Вищого антикорупційного суду до іншого суду,
               Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню. 
       
Головуючий                                                                           ОСОБА_1 
Судді                                                                           ОСОБА_2 
                                                                                        ОСОБА_3 
ОСОБА_4 
                ОСОБА_5