ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року	Львів	Справа № 140/1404/21 пров. № А/857/12675/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Іщук Л. П.	
 	Онишкевича Т. В.	

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року (рішення ухвалене в м. Луцьк в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом під головуванням судді Костюкевича С.Ф., дата складення повного тексту рішення – не зазначена) у справі № 140/1404/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до  Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним та скасування пункту 10 рішення про відмову неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця за контрактом старшого сержанта ОСОБА_5 у призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03 грудня 2020 року № 157; зобов`язання вирішити питання щодо призначення та виплати неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги пропорційно, у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2019 року, з врахуванням, що того, що подані всі документи відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано пункт 10 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум від 03 грудня 2020 року №157, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги неповнолітнім дітям померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 .
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 рівними частинами одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, передбачені статтею 16-4 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, зокрема, відповідно до приписів пункту “а” частини першої вказаної статті призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення. Зауважує, що з матеріалів службового розслідування вбачається, що старший сержант ОСОБА_5 , в умовах особливого періоду, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби 25 травня 2019 року близько о 05 год. 00 хв. самовільно залишив місце служби - табірний збір військової частини НОМЕР_1 та перебував у м.Ковель Волинської області, де використовував службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та про своє місцезнаходження не повідомляв. Своїми діями старший сержант ОСОБА_5 порушив вимоги ст.ст. 11,12,16,126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. 30 травня 2019 року під час самовільного залишення місця служби перебуваючи в м.Ковелі, стан здоров`я його погіршився та він був доставлений до Ковельської центральної районної лікарні, де був прийнятий на лікування. 19 червня 2019 року близько 23 години перебуваючи у лікарні старший сержант ОСОБА_5 помер, про його смерть у військовій частині стало відомо лише 20 червня 2019 року. Також вказує, що до повноважень відповідача не належить виплата  одноразової допомоги, позаяк відповідно до абз.2 п.13 Порядку №975  розпорядник бюджетних коштів приймає лише рішення про її виплату, а виплату здійснює уповноважена особа якою є  обласні військові комісаріати. 
Позивач   своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України      (далі      КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи повідомлені шляхом надіслання копій ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення справи до апеляційного розгляду засобами поштового зв`язку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, зокрема зворотні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, відстеження про вручення рекомендованого відправлення позивачу.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, що відповідно до пункту “а” частини 1 статті 16-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у        підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону. Протоколом засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України № 180 від 29 липня 2020 року встановлено, що захворювання “хронічний індуративний панкреатит” старшого сержанта ОСОБА_5 послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - захворювання і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5  є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження Серії НОМЕР_2 , Серії НОМЕР_3 , Серії НОМЕР_4 відповідно.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1  від 23 серпня 2017 року №176 старшого сержанта ОСОБА_5 з 23.08.2017 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 механізованої роти 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (м.Володимир-Волинський).
Як слідує з посвідчення серії НОМЕР_5 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 набув статусу учасника бойових дій.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, причина смерті -хронічний індуративний панкреатит, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 та довідкою Жиричівської сільської ради Ратнівського району Волинської області від 21 червня 2019 року №9.
Витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України № 180 від 29 липня 2020 року встановлено, що захворювання “хронічний індуративний панкреатит” старшого сержанта ОСОБА_5 послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - захворювання і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.
З посвідчень дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби серії НОМЕР_7 ,  №001240, №001239 вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на пільги, встановлені законодавством України для дітей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.
03 грудня 2020 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, яке оформлене протоколом №157, пунктом 10 якого відмовлено в призначенні грошової допомоги сину та двом дочкам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 , оскільки на час смерті він самовільно залишив частину (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07 вересня 2019 року №435А), що є адміністративним (статті 172-11 КУпАП) та кримінальним (стаття 407 КК України) правопорушенням.

IV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Згідно зі        статтею 46 Конституції України        громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 41 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”        визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених        Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”     соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 2 частини 2      статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”     одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Приписами частини 1        статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”     визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2      статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Відповідно до пункту “а” частини 1 статті 16-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у        підпунктах 2-3        пункту 2 статті 16 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина 6 статті 16-3        Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”).
Водночас відповідно до частини 1 статті 16-4 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Ці положення кореспондуються з нормами Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служб у військовому резерві, затвердженого        постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975        (далі - Порядок № 975).
Отож з приведених норм слідує, що у випадку,  якщо смерть військовослужбовця настала внаслідок вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, то призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.
Відмовляючи в призначенні одноразової грошової допомоги неповнолітнім дітям військовослужбовця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач виходив з того, що  на час смерті останній самовільно залишив частину (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07 вересня 2019 року №435А), що є адміністративним (стаття 172-11 КУпАП) та кримінальним (стаття 407 КК України) правопорушеннями.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги, які стосуються самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 , колегією суддів враховано, що з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07 вересня 2019 року №435А та акту службового розслідування від 05 вересня 2019 року, слідує, що військовослужбовця ОСОБА_5 за самовільне залишення місця служби та невихід на роботу було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Згідно листа військової прокуратури Луцького гарнізону військової прокуратури Західного регіону України від 01 вересня 2020 року №32-1587 процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не здійснюється та не здійснювалось.
При цьому відповідачем не надано суду доказів того, що відносно ОСОБА_5 було відкрито  адміністративне чи кримінальне провадження за вчинення адміністративного проступку чи  злочину наслідком чого мало чи могло  місце притягнення  його до адміністративної чи кримінальної   відповідальності.
Також відповідачем не доведено та не надано доказів того, що смерть військовослужбовця ОСОБА_5 настала внаслідок вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення, наслідком чого могло бути виключення в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги його неповнолітнім дітям.
При цьому, колегією суддів враховано, що протоколом засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України № 180 від 29 липня 2020 року встановлено, що захворювання “хронічний індуративний панкреатит” старшого сержанта ОСОБА_5 послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - захворювання і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.
Численними виписками із медичної картки ОСОБА_5 підтверджуються обставини щодо  наявності у вказаного військовослужбовця  названого хронічного захворювання,  наслідком чого було неодноразове його лікування   під час проходження ним військової служби.
Отож, за висновком військово-лікарської комісії причиною смерті військовослужбовця ОСОБА_5 є захворювання “хронічний індуративний панкреатит” яке послужило причиною його смерті і причина такої смерті є такою, що пов`язана з проходженням військової служби.
Як наслідок суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що рішення відповідача, оформлене пунктом 10 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03 грудня 2020 року № 157, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, відтак  у вказаній частині  апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Отож у названій частині суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в цій частині з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування   відсутні. Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, приведених  висновків суду першої інстанції не спростовують.
Стосовно ж доводів апеляційної скарги, які стосуються прийнятого судом рішення про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 рівними частинами одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року, то колегія суддів зазначає таке.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає порядок, затверджений Постановою КМ України №975 від 25.12.2013 року (надалі по тексту іменовано – Порядок №975). 
Відповідно до абзацу  першого пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
За приписами пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Пунктом 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), документи, що вказані у цьому пункті.
В силу положень пункту 15 Порядку № 975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Як встановлено судом і не заперечується відповідачем, для призначення і виплати спірної одноразової грошової допомоги позивач подала до Міністерства оборони України усі необхідні документи, передбачені у пункті 10 Порядку №975.
Застережень щодо недотримання позивачем форми і змісту заяви про призначення одноразової допомоги відповідно до Порядку №975 не висловлено ні при відмові у її призначенні, ні в ході судового розгляду.
Враховуючи обумовлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком  суду першої інстанції, що  у відповідача відсутні, передбачені статтею 16-4 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”,        підстави для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги дітям померлого військовослужбовця, за наявності факту виконання  законним представником усі передбачених законодавством умов для отримання її дітьми спірної одноразової грошової допомоги.
Відповідно до пунктів 12 та 13 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
З приведених положень законодавства слідує, що до повноважень Міністерства оборони України, як розпорядника бюджетних коштів входить лише прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги  та надсилання зазначеного рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею.
Отож, Міністерства оборони України безпосередню виплату такої одноразової допомоги особам, які звернулися за нею не здійснює.
Стосовно ж механізму виплати такої допомоги, то  пунктом 14 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати.
Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014року  затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 за № 1294/26071 (надалі по тексту іменовано -Наказ №530).
З урахуванням положень вказаного Наказу №530 та Наказу Міністерства оборони №240 17.05.2019 року, уповноваженим органом є обласні військові комісаріати (ТЦКСП).
Пунктом 4.5 Наказу №530 передбачено, що за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил України, здійснюється виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої      статтею 16      Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, відповідно до      Порядку №975.
Згідно із пунктами 4.10 та 4.11 Наказу №530   департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника бюджетних коштів до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня щодо права на виплату одноразової грошової допомоги та у разі її призначення в порядку черговості відповідно до дати подання документів готує та надає Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня, які мають власну мережу розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня, доводять ці рішення до уповноважених органів (військових частин, військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, установ, організацій та військових комісаріатів (ТЦКСП)), які подавали висновки щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, та впродовж трьох робочих днів готують та надають Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється не пізніше трьох робочих днів з дня відкриття асигнувань розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня шляхом перерахування коштів на рахунок, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві.
Уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та військові комісаріати (ТЦКСП)), які здійснювали оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, повідомляють заявників про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення або відмови в призначенні одноразової грошової допомоги.
Після отримання коштів для виплати одноразової грошової допомоги розпорядники коштів третього ступеня протягом трьох робочих днів уточнюють рахунки отримувачів допомоги та подають платіжні документи до органів Державної казначейської служби України.
Як наслідок рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо покладеного зобов`язання не в повній мірі відповідає приведеним положенням законодавства, а відтак підлягає скасуванню у названій частині з прийняттям нового рішення, яке відповідало приведеним положенням законодавства.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, - 
                                 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України  задовольнити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року у справі № 140/1404/21  скасувати в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 рівними частинами одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року.
Ухвалити у названій частині постанову, якою зобов`язати Міністерство оборони України (КОД ЄДРПОУ 00034022, адреса: 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський,6):
-  прийняти рішення, яким призначити  одноразову грошову допомогу  у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року рівними частинами неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 в інтересах яких діє ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , адреса:   АДРЕСА_1 ), а саме: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП НОМЕР_9 , адреса:   АДРЕСА_1 );   ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса:   АДРЕСА_1 ); ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса:   АДРЕСА_1 );
- надіслати зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу, визначеному з урахуванням наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року,   для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року рівними частинами неповнолітнім дітям померлого військовослужбовця ОСОБА_5 : ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП НОМЕР_9 , адреса:   АДРЕСА_1 );   ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса:   АДРЕСА_1 ); ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса:   АДРЕСА_1 ).
У решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 22 вересня 2021 року.