Ухвала
Іменем України 
27 вересня 2021 року
м. Київ                                                                                                                                               
справа № 752/2405/19
провадження № 51-4613ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог                          п. 4 ч. 2, ч. 5, ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, 
до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, та копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни               судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального 
закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно                 
до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Однак, всупереч вищевказаному, прокурор, вказуючи на незаконність судового рішення з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається на несправедливість призначеного ОСОБА_4 покарання через м`якість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості 
з огляду на положення ст. 414 КПК України.
Крім того, до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України взагалі 
не додано копії оскаржуваної ухвали.
До того ж прокурору слід звернути увагу на те, що копію зазначеного судового рішення, як доданого до касаційної скарги додатку, з огляду на положення 
ч. 6 ст. 427 КПК України він має додати у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги
без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається 
без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                      ОСОБА_3