ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1165/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №709/665/20 Категорія: на ухвалу 	Кваша І.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»;
третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 ;
особа, яка подала апеляційну скаргу – ОСОБА_1 ; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору про надання валютних коштів, 

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває вказана цивільна справа.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року застосовано відносно ОСОБА_1 заходи процесуального примусу та стягнуто з нього в дохід державного бюджету штраф у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4540 грн.
Ухвала обґрунтована тим, що позивачем ОСОБА_1 під час розгляду справи подано дев`ять заяв про відвід головуючого судді Кваші І.М., в задоволенні яких судом було відмовлено з підстав їх необґрунтованості і одну заяву залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 39 ЦПК України.
Суд вказав, що позивач, подаючи таку велику кількість заяв про відвід головуючого, зловживає процесуальними правами, тобто вживає дії, що спрямовані на перешкоджання розгляду справи, тому до ОСОБА_1 слід застосувати заходи процесуального примусу у виді штрафу.
Також суд зазначив, що у своїх заявах про відвід ОСОБА_1 допускає образливі висловлювання щодо головуючого у справі та відносно інших суддів цього ж суду, що також є зловживанням процесуальними правами.
У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку про доцільність стягнення із ОСОБА_1 штрафу у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4540,00 грн.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року та відмовити у задоволенні клопотання відповідача АБ «Укргазбанк» про застосування до позивача заходів процесуального примусу.
В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не мотивував належним чином в оскаржуваній ухвалі підстави для застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у вигляді значного за розміром штрафу в сумі 4540 грн, що перевищує в декілька разів сплачений позивачем судовий збір за розгляд даної цивільної справи, та не вказав, які саме образи в буквальному значенні цього поняття були викладені позивачем у його заявах про відвід головуючого судді Кваші І.М.
Зазначає, що в ухвалі суду лише констатовано, що ОСОБА_1 заявлено дев`ять відводів головуючому судді Кваші І.М., однак, у ній взагалі не конкретизовано, яка саме із поданих позивачем заяв є виявом зловживання процесуальними правами з боку позивача, не зазначено дату подання цих заяв та не наведено відомості про підстави заявлення позивачем таких відводів, результати їх розгляду та інше.
Звертає увагу, що слідчим суддею Чорнобаївського районного суду Черкаської області Романовою О.Г. 12 серпня 2020 року у справі № 709/165/18 було задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кваші І.М. у пов`язаному із даною цивільною справою кримінальному провадженні № 12013250280000733 від 26 листопада 2013 року по факту неправомірних дій посадових осіб АБ «Укргазбанк» під час оформлення кредитного договору.
Крім того, вказує, що суддя Кваша І.М. була відведена від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , де він просив відстрочити виконання рішення суду від 30 квітня 2014 року про стягнення з нього на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості, за новим позовом розглядається ця сама цивільна справа.
ОСОБА_1 зазначає, що вказані обставини і стали підставою для заявлення ним відводів судді Кваші І.М. у даній справі, однак, суддя безпідставно вважає заявлені ним відводи проявом зловживання процесуальними правами, а не реалізацією конституційних гарантій на чесний, безсторонній і неупереджений суд.
Скаржник вказує, що у кожній із поданих ним заяв про відвід судді зазначено нові обставини для відводу, однак, в оскаржуваній ухвалі немає жодного аналізу підстав заявлених ОСОБА_1 відводів, натомість вказано лише узагальнені висновки про зловживання процесуальними правами та висловлення образ, що не доведено жодними належними доказами.
Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до апеляційного суду не надходив.
Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
У відповідності до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право:
1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;
2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;
3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;
4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;
5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;
6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.
2. Учасники справи зобов`язані:
1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;
2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;
3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;
4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;
5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;
6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;
7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
За умовами статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Під зловживанням цивільними процесуальними правами слід розуміти певні дії однієї зі сторін спору, що спрямовані на затягування строків розгляду справи, на спричинення додаткових необов`язкових, виходячи з матеріалів справи, витрат сторони, на вчинення стороною позасудових дій, які фактично свідчать про визнання позовних вимог, та/ або інших дій, що передбачені законом та/ або є такими, що на розсуд суду мають на меті створення перешкод здійсненню належного судочинства у конкретному спорі, тим самим перешкоджаючи доступу сторони до правосуддя та реалізації права на справедливий суд.
Згідно зі статтею 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 144 ЦПК України, одним із заходів процесуального примусу є штраф.
Відповідно до статті 148 ЦПК Українисуд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;
4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;
5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Постановляючи ухвалу про застосування щодо позивача у справі ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у виді штрафу, суд першої інстанції вказав, що позивачем було подано дев`ять заяв про відвід головуючому судді, в задоволенні яких судом було відмовлено з підстав необґрунтованості, і одну заяву залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 39 ЦПК України.
При цьому суд першої інстанції посилається на положення частини 2 статті 44 ЦПК України, згідно з якою залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Із матеріалів справи вбачається, що із моменту перебування справи у провадженні судді ОСОБА_3 ОСОБА_1 було подано дев`ять заяв про відвід головуючого судді у справі, вісім зі яких залишені без задоволення через необґрунтованість, а одна заява про відвід судді – залишена без розгляду.
Із усіх поданих ОСОБА_1 заяв про відвід судді прослідковується одна із підстав для сумнівів у неупередженості судді під час розгляду справи – наявність конфліктної ситуації між суддею Кваша І.М. та позивачем ОСОБА_1 через звернення останнього до ВРП щодо дій судді Кваші І.М. Однак жодних доказів наявності конфлікту між вказаними особами матеріали справи не містять. З наведеного слідує, що подання ОСОБА_1 численних заяв про відвід судді із необґрунтованих підстав, про що свідчать ухвали про відмову у задоволенні відводу, спрямоване на перешкоджання розгляду справи, тобто, судом першої інстанції вірно визначено, що такі дії позивача є зловживання процесуальними правами.
Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у своїх заявах про відвід судді Семенов М.Ю. допускає образливі висловлювання щодо головуючого судді у справі, а також інших суддів Чорнобаївського районного суду (зокрема, а.с. 61, абзаци 2-3, 5-6), що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, також є зловживанням процесуальними правами.
Враховуючи наведене, судом першої інстанції було обґрунтовано застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу, у зв`язку із зловживанням позивачем своїми процесуальними правами.
Розмір штрафу судом визначено відповідно до положень статті 148 ЦПК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для його зміни.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу – залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2021 року про застосування заходів процесуального примусу залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                  

Повний текст постанови складений 08 липня 2021 року.