Справа № 344/14609/20 
Провадження № 22-ц/4808/982/21 
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів:                                            Василишин Л.В., Горейко М.Д.,
секретаря                                       Пацаган В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрпошта» про зобов`язання надати інформацію, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Бабій О.М. 12 квітня 2021 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 26 квітня 2021 року,
                                                         в с т а н о в и в :
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подано позов до акціонерного товариства «Укрпошта» про зобов`язання надати інформацію. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що у вересні він звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо дати вручення йому рекомендованого листа за номером 7901010851273, адресованого на його ім`я, відправленого 25 лютого 2020 року із Західного апеляційного господарського суду. Листом від 16 вересня 2020 року відповідач відмовив у наданні інформації мотивуючи тим, що минуло шість місяців з часу відправки листа. 
Вважає відмову відповідача протиправною, такою що не відповідає вимогам п. 6 ч. 2 ст. 258 ЦК України, ст. 925 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 6, 15, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», та такою що порушує його права як споживача, оскільки згідно даних положень законодавства до вимог про перевезення вантажу, пошти застосовується позовна давність в один рік. Тому відповідач зобов`язаний був надати йому інформацію про дату вручення поштового відправлення.
Просить захистити його права шляхом зобов`язання надання інформації про дату вручення йому рекомендованого листа за номером 7901010851273, адресованого на його ім`я, відправленого 25 лютого 2020 року із Західного апеляційного господарського суду (а.с.1-3).
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від  12 квітня 2021 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області у задоволенні позову відмовлено (а.с.61-63).
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на його незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права. 
Так, судом неправильно застосовано норми ч.1 ст.200,ч.1 ст.302 ЦК України,ч.1 ст.5 Закону України «Про інформацію», оскільки поштове відправлення він отримав, а він просив надати йому інформацію про дату вручення йому поштового відправлення. Тому неправильним є посилання суду на положення ст.18 Закону України «Про поштовий зв`язок».
Посилання суду на п.127 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, є необґрунтованим, оскільки спірні відносини регулюються актами вищої юридичної сили (ч.1 ст.200,ч.1 ст.302 ЦК України,ч.1 ст.5 Закону України «Про інформацію»).
Просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги  (а.с.66-69).
Заперечуючи доводи апеляційної скарги представник акціонерного товариства «Укрпошта» подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим, достатньо вмотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним та об`єктивним з`ясуванням обставин справи, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що для отримання підтверджуючих документів про вручення необхідно здійснити низку дій, і , в першу чергу, на підставі інформації із Системи встановити статус поштового відправлення (вручене чи не вручене), і якщо вручене, то перевіряти підтверджуючі документи (Ф8). Дана процедура – це розшук поштового відправлення в системі і здійснюється вона у термін 6 місяців. Отже, апелянт повинен був звернутись до відповідача за отриманням запитуваної інформації про рекомендований лист протягом шести місяців з дня прийняття  відправлення для пересилання, тобто з 25 лютого по 25 серпня 2020 року, а він звернувся із заявою 11 вересня 2020 року – після закінчення шестимісячного терміну. Таким чином, у відповідності до вимог Правил апелянту не було можливості надати інформацію про дату вручення відповідачу вказаного рекомендованого листа. Апелянт не зазначив у апеляційній скарзі будь-яких обставин на підтвердження порушень своїх прав, тому відсутні підстави вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с.78-83).
У судове засідання не з`явилися сторони, про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання,  тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.
В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Встановлено, що 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» із заявою, за змістом якої просив підтвердити факт вручення йому 29 лютого 2020 року рекомендованого листа за номером 7901010851273, що був відправлений 25 лютого 2020 року із Західного апеляційного господарського суду та був адресований на його ім`я (а.с.5).
На підтвердження позовних вимог позивач долучив конверт за штрих-кодовим індикатором 7901010851273 із адресованого на його ім`я, відправлений 25 лютого 2020 року із Західного апеляційного господарського суду (а.с.4).
Листом від 16 вересня 2020 року представник акціонерного товариства «Укрпошта» повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п. п. 121-122 Правил надання послуг поштового зв`язку акціонерне товариство «Укрпошта» здійснює перевірку пересилання реєстрованих поштових відправлень в автоматизованій системі товариства протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання, тому надати інформацію щодо відправлення № 7901010851273 немає можливості (а.с.7).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про поштовий зв`язок» встановивши, що позивач своєчасно не звернувся за інформацією про вручення йому поштового відправлення, відповідач, відмовляючи у наданні запитуваної інформації, діяв  із дотриманням вимог закону, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
З такими висновками суду погоджується колегія суддів, виходячи  з огляду на таке.
При наданні послуг АТ «Укрпошта» регулюється чинним законодавством України та здійснює свою діяльність на підставі Закону України "Про поштовий зв`язок",  Розпорядження Кабінету Міністрів України "Про національного оператора поштового зв`язку" від 10 січня 2002 р. N 10-р, Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" від 05.03.2009 № 270 та іншими Законами України, а також нормативними актами Всесвітнього поштового союзу, членом якого Україна стала у 1947 році.
Основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку на підставі статті 3 Закону України "Про поштовий зв`язок" є, зокрема, захист інтересів користувачів, забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості, доступність до ринку послуг поштового зв`язку.
Правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулювання відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг визначається Законом України «Про поштовий зв`язок» від 04 жовтня 2001 року № 2759-ІІІ.
Згідно з абз. 16 та 19 ч. 1 ст. 1 Закону № 2759-ІІ пересилання поштових відправлень -сукупність операцій з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень. Послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 10-р «Про національного оператора поштового зв`язку» АТ «Укрпошта» є національним оператором поштового зв`язку.
Згідно з п. 3.2. Статуту АТ «Укрпошта», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 14 грудня 2018 року № 611 (далі - Статут), АТ «Укрпошта» у своїй діяльності керується Конституцією України, законодавством України, у тому числі законодавством щодо запобігання корупції, актами Всесвітнього поштового союзу, Статутом, а також внутрішніми документами АТ «Укрпошта», прийнятими відповідно до Статуту.
Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України (постанова КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 - далі Правила) та повинні відповідати встановленим нормам якості.
Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх поштових відправлень, до яких, зокрема, належать рекомендовані листи (абз. 4 п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила).
У цих Правилах терміни вживаються у такому значенні (пункт 2): вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу.
Тобто вручення поштового відправлення – це складовий елемент пересилання поштового відправлення, його завершальна операція.
Статтею 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» передбачена відповідальність операторів за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку. При цьому оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після шести місяців з дня отримання.
Відповідно до п.123 Правил, адресат (одержувач) листа, зокрема, має право подати заяву на розшук відправленого йому реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу.
Заяви про випадки, передбачені пунктом 123 цих Правил, подаються адресатом у порядку і строки, визначені пунктом 122 цих Правил (пункт 124 Правил).
Згідно з п. 122 Правил заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання, про міжнародні реєстровані поштові відправлення - у строки, передбачені актами Всесвітнього поштового союзу, про міжнародні поштові перекази - у строки, передбачені міжнародними угодами про обмін поштовими переказами.
Відповідно до п. 128 Правил заява не розглядається у разі, коли: заявник не є ні відправником, ні адресатом, ні уповноваженою ними особою; минув встановлений для прийняття заяв строк. Про причини відмови у розгляді заяви заявнику у письмовій формі надається обґрунтована відповідь. Одночасно повертаються подані ним документи.
Відповідно до п. 127 Правил надання послуг поштового зв`язку, користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду; оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.
Доводи апелянта про те, що надання інформації про вручення поштового відправлення  не пов`язане із його розшуком не заслуговують на увагу, оскільки для отримання інформації про вручення необхідно здійснити певний алгоритм дій, пов`язаних із перевіркою пересилання реєстрованого поштового відправлення в автоматизований системі (встановити прийняття і статус поштового відправлення, його вручення  чи невручення, в подальшому перевірити підтверджуючі документи).  Отже, надання інформації про вручення поштового відправлення може бути результатом здійснення процедури розшуку поштового відправлення. Така інформація  в автоматизованій системі зберігається  протягом шести місяців з дня прийняття поштових відправлень для пересилання, що не дає можливості відтворити інформацію щодо його вручення після закінчення вказаного строку.
З огляду на зазначене, у разі направлення листа через поштову установу, можливість отримати інформацію щодо її вручення обумовлюється строками прийняття таких заяв операторами поштового зв`язку. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач своєчасно, в межах зазначеного Правилами шестимісячного строку (до 25.08.2020),  не звернувся до відповідача за інформацією про вручення йому поштового відправлення. Тому відмовляючи у наданні запитуваної у заяві від 11 вересня 2020 року інформації відповідач діяв із дотриманням вищезазначених вимог закону. 
Посилання позивача на ст. ст. 200, 302, 258, 925 ЦК України, як на підставу його вимог до відповідача, колегія суддів також вважає безпідставними, так як дані норми цивільного законодавства у своїй сукупності визначають строки звернення із позовом до суду в спорах про перевезення вантажу, пошти, а не строки зберігання інформації про вручення поштових відправлень операторами поштового зв`язку.
Ці норми закону є загальними, а спірні правовідносини врегульовані спеціальними нормами у сфері надання послуг поштового зв`язку, а саме Законом України "Про поштовий зв`язок",  Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про національного оператора поштового зв`язку" від 10 січня 2002 р. N 10-р, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" від 05.03.2009 № 270, які мають перевагу у застосуванні над загальними.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач надавав послуги поштового зв`язку ОСОБА_1 у відповідності до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, порушень з боку відповідача щодо надання послуг поштового зв`язку позивачу не встановлено, дії відповідача є правомірними, а тому права позивача не порушено. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.374,375,381- 384 ЦПК України, суд
                                                п о с т а н о в и в:
Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                                                    І.О. Максюта
Судді:                                                                                                              Л.В. Василишин
                                                                                                                         М.Д. Горейко
Повний текст постанови складено 07 липня 2021 року.