ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року 
м. Харків

справа № 646/7748/20
провадження № 22-ц/818/3505/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
Суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 

Учасники справи :
Позивач:       ОСОБА_1 ,
Відповідач:         Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»,                      
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року, ухвалене суддею Власовою Ю.Ю., -

в с т а н о в и в :
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова, в якому просив стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (далі – ТДВ «МСК») доплату страхового відшкодування за Договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 181821054 у сумі 41 899,96 грн.

Позов мотивований тим, що 8 лютого 2020 року по пр. Соборному, 70 у м. Запоріжжі водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «KIA SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого, здійснив зіткнення з транспортним засобом «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 та переданий позивачу у законне володіння з правом отримання страхового відшкодування, що підтверджується довіреністю від 4 травня 2020 року. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 березня 2020 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «МСК». Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 181821054 передбачено розмір страхової суми за шкоду, завдану майну на одного потерпілого становить 100 000,00 грн. Позивачем подано до ТДВ «МСК» повідомлення про настання страхового випадку, заяву про виплату страхового відшкодування та необхідні документи, передбачені ст. 35 цього Закону. 8 травня 2020 року відповідач направив йому листа під назвою «Про погодження розміру страхового відшкодування» із зазначенням розміру страхового відшкодування у сумі 44 296,14 грн та 14 травня 2020 року він отримав зазначену суму від відповідача. Не погоджуючись із виплаченою сумою страхового відшкодування, з метою визначення суми матеріального збитку, 19 травня 2020 року він звернувся до ТОВ «КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ» та уклав договір про проведення оцінки. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 220/05-20 від 22 травня 2020 року, автомобіль «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 , є фізично знищеним, оскільки ринкова його вартість до дорожньо-транспортної пригоди становила 126 096,10 грн, а вартість відновлюваного ремонту становить 349 396,37 грн. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 220/05-20/1 від 5 червня 2020 року, ринкова вартість зазначеного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди становить 39 900,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що йому повинно бути відшкодовано матеріальний збиток у розмірі 86 196,10 грн, що відповідає різниці між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (126 096,10 грн) та вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди (39 900,00 грн), що підтверджується Звітами про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 220/05-20 від 22 травня 2020 року та № 220/05-20/1. Крім того, задля досудового врегулювання спору, 17 липня 2020 року позивачем до Національного банку України направлена скарга на неправомірні дії страховика, на що була надана відповідь про те, що відповідачем замовлено проведення оцінки транспортного засобу «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 , у оцінювача ФО-П ОСОБА_4 , та на підставі Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 045/02/20 страховиком здійснено виплату страхового відшкодування. Позивач зазначає, що пунктом 34.3. ст. 34 Закону № 1961-IV передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Тобто, вказана норма не передбачає звернення до оцінювача, адже згідно зі ст.ст. 7, 10, 11 Закону № 1961-IV оцінка майна проводиться на підставі договору про оцінку майна між суб`єктом оціночної діяльності – суб`єктом господарювання та замовником оцінки. Замовниками оцінки можуть бути особи, яким майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. При цьому, Звіт про оцінку не є експертизою, оскільки регулюються різними правовими нормами. Оскільки відповідач ТДВ «МСК» не отримував від позивача доручення на замовлення оцінки у ФО-П ОСОБА_4 , виконання Звіту про оцінку майна та здійснення управлінського рішення виконано не на законних підставах та всупереч п. 22.1 ст.22 Закону № 1961-IV. Враховуючи ту обставину, що між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, позивач вважає, що доплаті на його користь підлягає страхове відшкодування у розмірі 41 899,96 грн, що становить різницю між ринковою вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (126 096,10 грн), ринковою вартістю після дорожньо-транспортною пригодою (39 900,00 грн) та виплаченою частиною страхового відшкодування (44 296,14 грн.).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що учасники справи не скористались правом на подання клопотання про призначення експертизи для дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань і не надали належних та допустимих доказів на підтвердження розміру матеріальних збитків. Розмір страхового відшкодування, що визначений ТДВ «МСК» є неузгодженим, оскільки сплачуючи  ОСОБА_1  14 травня 2020 року страхову виплату при направленні 8 травня 2020 року листа про погодження розміру страхового відшкодування, відповідач не надав беззаперечних доказів виконання ним вимог п.п. 36.1 – 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV. ОСОБА_1 не оспорював рішення ТДВ «МСК» про здійснення страхового відшкодування та його виплату, тому таке рішення є чинним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Звернення позивача до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування з відповідача є фактом оспорення рішення ТДВ "МСК" про здійснення страхового відшкодування в частині визначення суми страхового відшкодування. Спору щодо розміру матеріального збитку між сторонами немає. Відповідач не заперечував проти наданих позивачем доказів розміру матеріального збитку. Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі. 
Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами першою-третьою статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами:

8 лютого 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «KIA SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , належного на праві власності ОСОБА_3 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2020 року, що набрала законної сили 16 березня 2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 5, 7-8/.

За даними централізованої бази даних МТСБУ, на момент дорожньо-транспортної пригоди 08 лютого 2020 року, тобто на момент настання страхового випадку, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у страховика – ТДВ «МСК» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 181821054) /а.с. 9/.

Довіреністю від 4 травня 2020 року серії НОІ 302162 на підставі усного договору доручення ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися від його імені (обміняти, продати за ціну та на умовах на свій розсуд, передавати в оренду, позику, заставляти в забезпечення його власних зобов`язань тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортним засобом «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 . Для чого надав представнику право вчиняти такі юридичні дії: здійснювати переобладнання автомобіля, здійснювати ремонт автомобіля, проходити державний технічний огляд, визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля, при необхідності зняти автомобіль з обліку, одержати транзитні номери, одержати державні номерні знаки на автомобіль, подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви, у тому числі щодо його сімейного стану, дублікат свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в разі його втрати, довіреності, укладати від його імені договори цивільно-правового характеру щодо купівлі-продажу, користування автомобілем, визначати на власний розсуд ціну та інші умови, одержувати належні йому за цими договорами грошові суми, укладати договори обов`язкового страхування цивільної відповідальності, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час управління автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в ньому буде необхідність, від його імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями, актами, експертними висновками, також у випадку дорожньо-транспортної пригоди бути представником в суді та в страхових компаніях з питань одержання страхового відшкодування у будь-якому вигляді та розмірах.

Довіреність видана строком на три роки з правом передоручення, з правом виїзду за кордон, з правом використання автомобіля за межами України при наявності свідоцтва про реєстрацію органами у будь-якому Регіональному сервісному центрі МВС по свій територіях України, оформленого на підставі цієї довіреності і дійсна до 04 травня 2023 року /а.с. 6/.

Позивачем на виконання вимог ст.ст. 33, 35 Закону № 1961-IV подано до ТДВ «МСК» повідомлення про настання страхового випадку разом із заявою про виплату страхового відшкодування та необхідними документами, передбаченими статтею 35 цього Закону.

8 травня 2020 року відповідачем ТДВ «МСК» на адресу позивача ОСОБА_1 сформований лист «Про погодження розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 », згідно якого, розрахований відповідно до вимог ст.ст. 22, 28, 30, 36 Закону № 1961-IV розмір страхової виплати становить 44 296,14 грн. (вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди – 79 496,29 грн.; вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди – 123 792,43 грн.; вартість відновлювального ремонту – 309 864,69 грн.; франшиза – 0 грн.).

У листі роз`яснено, що за відсутності обґрунтованих заперечень з визначення розміру страхового відшкодування, направлених листом на адресу ТДВ «МСК», розмір страхового відшкодування вважається погодженим /а.с. 10/.

14 травня 2020 року позивачу ОСОБА_1 відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 44 296,14 грн /а.с. 39/.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 220/05-20 від 22 травня 2020 року, що виконаний на замовлення позивача ОСОБА_1 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ», станом на дату оцінки 19 травня 2020 року: вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 126 096,10 грн; вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей становить 349 396,37 грн; ринкова вартість автомобіля до моменту дорожньо-транспортної пригоди становить 126 096,10 грн /а.с. 11-23/.

Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу № 220/05-20/1 від 5 червня 2020 року, що виконаний на замовлення позивача ОСОБА_1 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ», станом на 5 червня 2020 року ринкова вартість пошкодженого автомобіля «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 39 900,00 грн. /а.с. 24-35/.

12 червня 2020 року позивачем на адресу Національного банку України направлена досудова вимога щодо виплати страхового відшкодування, у якій позивач, зокрема, зазначив, що між ним та страховиком не було досягнуто згоди щодо розміру страхового відшкодування, і він не відмовлявся від проведення оцінки та експертизи пошкодженого майна. Відтак, йому повинно бути відшкодовано матеріальний збиток у розмірі 86 196,10 грн., що відповідає різниці між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (126 096,10 грн.) та вартістю транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди (39 900,00 грн.), що підтверджується Звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 220/05-20 від 22 травня 2020 року та Звітом про оцінку транспортного засобу № 220/05-20/1 від 05 червня 2020 року /а.с. 36/.

На зазначене звернення Національним банком України ОСОБА_1 надана відповідь про те, що страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування на підставі експертизи або за наявності згоди із заявником про розмір страхового відшкодування. Законом не передбачено обов`язку страховика узгоджувати розмір страхового відшкодування. Згідно з інформацією та документами, наданими страховою компанією, страховиком відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV, не порушуючи строків здійснення страхової виплати, йому виплачено страхове відшкодування у розмірі 44 296,14 грн. (платіжне доручення від 14 травня 2020 року № 7121). Розмір страхового відшкодування визначено на підставі Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 045/02/20, складеного оцінювачем ФО-П ОСОБА_4 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ від 27 квітня 2018 року № 370/18) /а.с. 38-39/.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (стаття 990 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктами 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
З матеріалів справи вбачається, що 8 травня 2020 року ТДВ «МСК» на адресу позивача ОСОБА_1 надіслано лист «Про погодження розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу «MERSEDES-BENZ E320», державний номерний знак НОМЕР_2 », згідно з яким, розрахований відповідно до вимог ст.ст. 22, 28, 30, 36 Закону № 1961-IV розмір страхової виплати становить 44 296,14 грн (вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди – 79 496,29 грн; вартість транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди – 123 792,43 грн; вартість відновлювального ремонту – 309 864,69 грн.; франшиза – 0 грн.).

У листі роз`яснено, що за відсутності обґрунтованих заперечень з визначення розміру страхового відшкодування, направлених листом на адресу ТДВ «МСК», розмір страхового відшкодування вважається погодженим.

14 травня 2020 року відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 44 296,14 грн.

Матеріали справи не містять відомостей, що позивач заперечував проти розміру страхового відшкодування і наполягав на проведенні експертизи.
Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Сторонами не заперечується, що розмір страхового відшкодування визначено на підставі Звіту про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 .
Отже, ТДВ «МСК» виконало свій обов`язок щодо проведення оцінки пошкодженого майна та 14 травня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 44 296,14 грн.
Позивач в свою чергу не просив про проведення експертизи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Сторонами у справі не оспорюється обставина дорожньо-транспортної пригоди, наявність вини ОСОБА_2 та отримання позивачем суми страхового відшкодування у розмірі 44 296,14 грн. Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача.
За наявності у справі різних висновків щодо вартості ТЗ після ДТП, сторони не звертались до суду з клопотанням про призначення судової товарознавчої експертизи.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи -  ОСОБА_2 , на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Доводи апеляційної скарги судова колегія відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду. Позивач на пропозицію страхової компанії не надав своїх заперечень , а тому відповідач вважав суму страхового відшкодування узгодженою і провів відповідну виплату. 

За таких умов, судова колегія вважає, що надані суду звіти від 22 травня 2020 року та від 5 червня 2020 року виконані через 3-4 місяці після ДТП, тому не можуть бути враховані судовою колегією.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  –залишити без задоволення.
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року –залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення. Касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                        С.С. Кругова

Судді                                                                                                      О.В.Маміна

                                                                               Н.П. Пилипчук