ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 333/1419/21                                 Головуючий в 1 інст. Тучков С.С.
Провадження № 33/807/429/21                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
29 червня 2021 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кравченко О.П., потерпілого ОСОБА_2 , його представника – адвоката Рогозіна О.В., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кравченка Олега Павловича на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта вища, працюючого головою правління гаражного кооперативу «Чайка-1», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 гривен. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 гривень. 
В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, 4 березня 2021 року, о 13-40 годині, на перехресті вул. 40 річчя Перемоги – вул. Автозаводська у м. Запоріжжі, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA HILUX», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності і скоїв зіткнення з транспортним засобом «SKODA RAPID», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку ліворуч. 
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

В апеляційній захисник ОСОБА_1 – адвокат Кравченко О.П. не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, вважає її незаконною і необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , визнав його винуватим. При цьому, суд не дослідив та не оцінив докази, які були надані ОСОБА_1 . 
Захисник зазначає, що під час судового засідання було подано клопотання про призначення експертизи у справі, але суд його відхилив, тим самим порушив права особи, яка притягається до відповідальності. 
Зазначає, що перевищення швидкості другим водієм ОСОБА_2 є основною причиною скоєння ДТП та свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України. 
Апелянт зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП, відеозапису з реєстратора транспортного засобу, суд не оцінив протиріччя у вказаних доказах, а саме те, що в схемі ДТП вказана точка зіткнення не співпадає з даними відеозапису з реєстратора транспортного засобу. 
Просить апеляційний суд постанову районного суду від 14 травня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову. 
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кравченко О.П., потерпілого ОСОБА_2 , його представника – адвоката Рогозіна О.В., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, оскільки проаналізував усі докази у їх сукупності та дав їм належну оцінку і встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода.
Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, суд першої інстанції послався на письмові докази, відеозапис події, які містяться в матеріалах справи, надавши їм належну правову оцінку. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 127073 від 4 березня 2021 року (а.с.1) працівниками поліції встановлено, що 4 березня 2021 року, о 13-40 годині, на перехресті вул. 40 річчя Перемоги – вул. Автозаводська у м. Запоріжжі, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA HILUX», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності і скоїв зіткнення з транспортним засобом «SKODA RAPID», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку ліворуч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, травмованих немає.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1, п.2.3б ПДР України.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 2.3 «б» ПДР України зазначено, що водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За порушення вимог зазначених пунктів ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
Таким чином, суд оцінює вказаний документ з іншими доказами, якими можливо встановити, що водій ОСОБА_1 допустив зіткнення, оскільки проігнорувала вимоги п.10.1 та п.2.3 «б» ПДР України, а саме при зміні напрямку руху перехресті вул. 40 річчя Перемоги – вул. Автозаводська у м. Запоріжжі не був уважний і не переконався в безпечності маневру, тим самим створив небезпечну ситуацію для іншого водія, внаслідок чого відбулося зіткнення двох транспортних засобів. 
Так, суд апеляційної інстанції щодо вказаного висновку, виходить з таких доказів. 
У схемі місця ДТП (а.с.2) від 04.03.2021 року вказано розташування транспортних засобів після зіткнення та з неї вбачається, що водій ОСОБА_1 скоїв зіткнення з транспортним засобом потерпілого в праву частину автомобіля, що також підтверджується наявністю механічних ушкоджень автомобіля «SKODA Rapid» (передній бампер, передня права фара, переднє ліве крило, двері передні та задні, заднє ліве колесо) та ушкодження автомобіля «Toyota Hilux» (передній бампер, передні ліві двері, підкрилок, ліві задні двері, накладка на поріг з лівої сторони). 
З письмових пояснень водія ОСОБА_2 , 1978 року народження (а.с.3), вбачається, що він рухався по лівій полосі місця події, в той час водій автомобіля «Toyota Hilux» виїхав з другорядної дороги, а саме вулиці 40-річча Перемоги у м. Запоріжжі та пересік декілька слуг, не впевнився в русі автомобіля «SKODA Rapid»  по головній дорозі, скоїв зіткнення. 
Фотосвітлинами з місця ДТП (а.с.4, а.с.22-24), з яких вбачаються візуальні механічні пошкодження автомобілів учасників ДТП. 
Відеозаписом (а.с.43), з якого видно, що водій «Toyota Hilux»   ОСОБА_1 на перехресті вул. 40 річчя Перемоги – вул. Автозаводська у м. Запоріжжі допустив зіткнення з автомобілем «SKODA Rapid»  під керуванням водія ОСОБА_2 .
Враховуючи викладене, апеляційний суд, вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1, п.2.3 «б» ПДР України, у зв`язку з чим ним було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну та об`єктивну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Хоча сторона захисту вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з вини ОСОБА_1 , однак протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції лише відносно ОСОБА_1 , що додатково підтверджує висновки про порушення водієм вимог дорожнього знаку. 
Висновки апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.
Твердження сторони захисту про те, що суддя не призначив експертизу, фактично допустив неповноту судового розгляду справи є безпідставним, оскільки апеляційний суд дійшов висновку про те, що для того, щоб зіставити фактичні обставини події та надати належну правову оцінку діям водіїв спеціальні технічні знання не потрібні, оскільки докази, які є в матеріалах справи дають обґрунтовані підстави стверджувати, що водій ОСОБА_1 в наслідок допущених ним порушень вимог ПДР, які йому інкриміновані, допустив зіткнення з транспортним засобом під керуванням потерпілого ОСОБА_2 . 
Доводи сторони захисту про перевищення швидкості водієм ОСОБА_2 не є такими, що можуть знаходиться в причино-наслідковому зв`язку з подіями дорожньо-транспортної пригоди, оскільки матеріали вбачається, що саме ОСОБА_1 через нехтування вимогами ПДР України допустив зіткнення з іншим автомобілем. 
Щодо ймовірних протиріч відеозапису та схеми ДТП, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи сторони захисту такими, що істотно не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення. 
Докази, які були надані стороною захисту «акт додаткового огляду місця ДТП» від 08.06.2021 року, апеляційний суд не може взяти до уваги при перегляді рішення районного суду, оскільки вказаний огляд був проведений без участі потерпілого в справі, а тому такі вимірювання є недопустимими і не несуть будь-якого доказового значення в справі. 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кравченка Олега Павловича, залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 гривен, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                        В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/1419/21