Ухвала
Іменем України
15 липня 2021 року
м. Київ
справа № 1-34/03
провадження № 51-680зво20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо нього за виключними обставинами, 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо нього за виключними обставинами, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). Свої вимоги обґрунтовує зловживанням судді ОСОБА_5 під час кримінального провадження, внаслідок якого прийнято незаконне судове рішення. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що  під час розгляду міри запобіжного заходу 30 січня 2003 року, суддя ОСОБА_5 порушив норми Кримінально-процесуального кодексу України, Конституції України та норми міжнародного права, які регламентують порядок обрання міри запобіжного заходу, зокрема не забезпечив обов’язкову участь захисника, перекладача та прокурора, не забезпечив участь та не проінформував про затримання громадянина Російської Федерації представника Російського консульства у Львові, не вів протокол судового засідання, не указав у судовому рішенні строк закінчення міри запобіжного заходу, не оголосив судове рішення на російській мові та не роз’яснив порядок та строки його оскарження, не вручив копію судового рішення ні на українській ні на російській мові, не направив копію судового рішення в Міністерство закордонних справ, не звернув увагу на тілесні ушкодження ОСОБА_4 , чим, на його переконання, проявив залежність від органів слідства.
Також у своїй заяві засуджений ставить вимогу про зупинення виконання вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року, на підставі 
ч. 3 ст. 466 КПК.
Колегія суддів перевірила подану заяву на відповідність вимогам кримінального процесуального закону та дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з огляду на таке.
Системне тлумачення норм глави 34 КПК дає підстави для висновку про те, що обов`язок відкрити провадження за заявою про перегляд судового рішення виникає в суду 
за умови, якщо відповідне рішення є предметом такого перегляду.
Статтею 462 КПК передбачені вимоги до заяви про перегляд судового рішення 
за виключними обставинами в якій, крім іншого, повинно бути наведено посилання 
на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Підставою перегляду судового рішення за пунктом 3 частини 3 статті 459 КПК 
є встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення. 
Відповідно до ст. 464 КПК після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження. Норми процесуального закону надають судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
Такого висновку щодо застосування норм права, передбачених ст. 459 та ст. 464 КПК, дійшла об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 03 лютого 2020 року (справа 522/14170/17). 
За приписами ч. 4 ст. 459 КПК обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
Засуджений ОСОБА_4 у заяві посилається на зловживання з боку судді під час провадження по справі, проте доказів, що підтверджували б встановлення вини судді 
у вчиненні злочину чи зловживань під час провадження по справі, внаслідок якого було ухвалено судове рішення щодо нього, в контексті приписів частин 3, 4 ст. 459 КПК, не надає.
У зв`язку з викладеним вище, відсутні підстави для відкриття провадження за виключними обставинами стосовно перегляду вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 3 ст. 466 КПК питання про зупинення виконання судового рішення підлягає вирішенню лише після відкриття провадження про перегляд судового рішення 
за виключними обставинами, а тому колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання засудженого про зупинення виконання вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року.
Керуючись статтями 459, 462, 464 КПК, Суд,
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо нього за виключними обставинами. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                              ОСОБА_3