Справа № 161/3970/21 	Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М. 	
Провадження № 22-ц/802/942/21  Категорія: 68 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
02 вересня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,
з участю:
представника позивача адвоката Ходачинської Ю. Ю.,
представника особи, яка не брала участі у справі, адвоката Лащук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділ часток в натурі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2021 року,  

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02.03.2021 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділ часток в натурі. 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
05.05.2021 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Ходачинською Ю. Ю. про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання спільною сумісною власністю подружжя земельної ділянки з кадастровим номером 0722880700:01:001:4602. Вказана земельна ділянка була безпідставно відчужена на користь ОСОБА_3 , а тому існує реальна небезпека у неможливості виконання можливого рішення про задоволення позову у цій справі. Просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на вищенаведену земельну ділянку.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. Вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер 0722880700:01:001:4602, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Застосовано заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA278201720355279002000002504, призначення платежу «Зустрічне забезпечення позову ОСОБА_1 , Луцький міськрайонний суд Волинської області, справа №161/2909/21») грошову суму у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень), та надати суду оригінал відповідного платіжного документу. Роз`яснено ОСОБА_1 що: 1) особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення; 2) якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.
Особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. Вказує, що за змістом ст. 150 ЦПК України суд може накласти арешт чи заборонити провадити певні дії лише щодо майна, яке належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Вказує, що земельна ділянка була продана ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2010, який не був нотаріально посвідчений. В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ухилялись від його нотаріального посвідчення, а тому він звернувся до суду із позовом про визнання договору дійсним. На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2018 у справі № 161/10304/18 він здійснив реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2019, індексний № 162754319, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1805952007228 та даних з реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2018 у справі № 161/10304/18 і у випадку бажання забезпечити позов мала б звертатись з такою заявою саме у цій справі, в якій учасниками є всі особи, а не в справі про поділ спільного майна подружжя. 
Накладаючи арешт на нерухоме майно, суд не з`ясував чи належить це майно на праві власності відповідачу, яка його орієнтовна вартість, чи не порушено правило про співмірність. Накладення арешту на земельну ділянку не є співмірним заявленим позовним вимогам та таким, що не враховує його інтереси, оскільки обмежує право розпоряджатись належним йому майном на якому уже побудував будинок, що спростовує доводи позивача про те, що він не є фактичним власником земельної ділянки. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що постановою Волинського апеляційного суду від 02.06.2021 заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2018 у справі № 161/10304/18 скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено. Предмет спору в цивільній справі № 161/3970/21 - земельна ділянка, є предметом позову про поділ спільного майна подружжя, а тому з метою недопущення подальшого відчуження майна третім особам і було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Представник особи, яка не брала участі у справі, адвокат Лащук Ю. В. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримала з підстав, що в ній наведені.
Представник позивача адвокат Ходачинська Ю.Ю. апеляційну скаргу не визнала та просила залишити її без задоволення.
Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову).
Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Судом встановлено, що спірна земельна ділянка на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2018 року № 161/10304/18 була зареєстрована за ОСОБА_3 . При цьому, заочне рішення у цій справі оскаржено до Волинського апеляційного суду і ухвалою від 19 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Постановою Волинського апеляційного суду від 02.06.2021 заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.11.2018 у справі № 161/10304/18 скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову, може ускладнити виконання можливого рішення про задоволення позову, оскільки земельна ділянка може бути в подальшому знову відчужена на користь третіх осіб, що породить між сторонами новий спір.
Пунктом другим частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
У поданій заяві про забезпечення позову вказано вид забезпечення, зазначено усю необхідну інформацію про предмет забезпечення. Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.
Суд вважає у даному випадку допустимими заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на цю земельну ділянку.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження набутого за час перебування у шлюбі майна, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника.
Частинами першою, другою та третьою статті 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Частиною четвертою статті 155 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.
Є правильним висновок суду першої інстанції про те, що враховуючи предмет даного спору, суттєвість вжитих судом заходів забезпечення позову, які можуть становити тимчасове втручання у право особи на вільне розпорядження своїм майном, у даному випадку доцільним є застосування заходів зустрічного забезпечення позову для унеможливлення зловживання заявником своїми процесуальними правами, а також для забезпечення відшкодування можливих збитків, які пов`язані із вжиттям заходів забезпечення позову.
З врахуванням встановлених фактичних обставин справи, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не навів обґрунтувань, які б свідчили, що вжиттям заходів забезпечення позову – накладення арешту на земельну ділянку, були порушені його особисті права, так як він може користуватись земельною ділянкою.
ОСОБА_3 на час розгляду справи в апеляційному суді не є власником земельної ділянки, на яку накладено арешт, оскільки судове рішення про визнання за ним права власності на земельну ділянку скасоване.
        На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що існує реальна загроза того, що відповідач вчинятиме дії направлені на уникнення виконання можливого рішення у цій справі.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також про невідповідність ухвали фактичним обставинам справи.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий 

Судді