КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8331/2021      
справа № 752/1429/21                                         

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 9  вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Судді - доповідача:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                           Соколової В.В.
                                                   Поліщук Н.В.
            При секретарі               Дроздовій Ж.В.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, постановлене суддею Кахно І.А. від 25 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав землекористувача,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про захист прав землекористувача, в якому просив суд зобов`язати відповідача перемістити електричну опору від меж землекористування позивача на відстань більше за один метр, обґрунтовуючи тим, що позивач на законних підставах користується земельною ділянкою АДРЕСА_1 . Без згоди позивача та без його повідомлення для електропостачання іншого домоволодіння встановлено стовп на відстані менше 1 м від межі його земельної ділянки, який перешкоджає позивачу у вільному доступі на подвір`я, певним видам господарювання та дотриманню норм з проведення комунікацій в будинок позивача. Електрична опора, стовп, для електропостачання іншого домогосподарства мав бути встановлений перед або на земельній ділянці сусіда - замовника підключення до електропостачання. Встановленням цієї електричної опори перед земельною ділянкою суміжного землекористувача, позивача, енергопостачальник порушив норми пункту 1.7. Правил приєднання електроустановок до електричних мереж: «Точка приєднання (електроустановок замовника) має бути розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки». Енергопостачальник самовільно без відповідної правової підстави змінив не за цільовим призначенням використання частини земельної ділянки позивача, чим порушив права позивача на вільне землекористування та безпечне довкілля в законних межах землекористування. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позов.
 Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, мотивуючи тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи, рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, неповно встановлено судом обставини, що мають значення для справи, зокрема посилається на те, що місцезнаходження спірної бетонної електроопори на земельній ділянці позивача підтверджена актом обстеження ПрАТ «ДТЕК «Київські електромережі», тому висновок суду про відсутність ідентифікації спірної бетонної електроопори не відповідає обставинам справи; приналежність спірної бетонної електроопори ОСОБА_2 не змінює факту порушення відповідачем Кодексу систем розподілу при приєднанні до електропостачання, при постачанні електричної енергії ОСОБА_2 ; наявність у позивача права користування земельною ділянкою зі спільною межею з земельною ділянкою, належною ОСОБА_2 , підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.07.2007 року; суд не застосував норми Кодексу систем розподілу, яким врегульовані вимоги для підключення ОСОБА_2 , порушені ПрАТ «ДТЕК «Київські електромережі».
 Представник позивача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення його прав як землекористувача, оскільки позивач не підтвердив права користування чи володіння земельною ділянкою, не надав доказів, що електроопора встановлена із порушенням законодавства та невірно визначив особу, яка несе відповідальність за порушення умов встановлення зазначеної опори, оскільки остання на балансі відповідача не перебуває.
Колегія суддів погоджується з такими висновками  суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
      Судом встановлено, що згідно з копією витягу із бази даних міського земельного кадастру станом на 03 листопада 2016 року землекористувачем ділянки АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Відомостей про вид права користування даний витяг не містить (а.с. 6).
На підтвердження вставленої опори повітряної лінії живлення, яка на думку позивача порушує його права як землекористувача та встановлена із порушенням вимог, позивачем надано до суду фотозображення опори, без ідентифікуючих ознак її місцерозташування в цілому та відносно подвір`я позивача (а.с.7).
Встановлено, що в порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» із запитом стосовно демонтажу опори повітряної лінії живлення встановленої біля земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та надання копії документів, на підставі яких встановлено вказану опору, однак відповідачем було відмовлено у наданні запитуваних відомостей, з підстав того, що останні відносяться до інформації з обмеженим доступом (конференційної інформації) та не можуть бути розголошені без погодження із контрагентами (а.с. 8).
23 лютого 2021 року старший майстер підрозділу з ремонту та експлуатації повітряних ліній та технічного приєднання ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» ОСОБА_3 виконав обстеження повітряної лінії на вул. Листопадна та виявив, що опора, яка встановлена між будинками № 44 та № 44-А не належить мережі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», про що складений відповідний акт.
Відповідно до паспорту точки розподілу електричної енергії від 21 січня 2020 року споживачем послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:79:317:0028, є ОСОБА_2 .
Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Виходячи з положень статей 16, 391 ЦК України,  власник  иайна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, та застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно з п. 4.1.18. Кодексу систем розподілу точка приєднання електроустановок замовника має бути розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки. Точка приєднання електроустановок замовника зазначається в договорі про приєднання.
Як вбачається з доданого до апеляційної скарги рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.07.2007 року, ним визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , згідно висновку №9872/9873С9874 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 23.04.2007 рок експертом Псярнецьким Д.В. Київського НДІСЕ, за яким співвласнику 1/3 частки ОСОБА_1 виділено у користування земельну ділянку, загальною площею 301,05 кв.м.
Актом обстеження ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 23.02.2021 року встановлено, що підставна опора,яка розташована між будинками №44 та АДРЕСА_1 не перебуває на балансі ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», встановлена власником будинку №44 за власний рахунок.
За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено, що відповідачем у справі  є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі»,   оскільки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не встановлював електроопору та не має її на своєму балансі.  Відповідачем по справі було лише здійснено приєднання  будинку ОСОБА_2   після встановленого вузла обліку електроенергії.
Представник заявника зазначив, що ОСОБА_2 самостійно встановив електроопору та вибрав місце її встановлення.
           При цьому, суд першої інстанції позбавлений права самостійно замінити неналежного відповідача на належного або залучити його в якості співвідповідача.
А тому, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про   відмову у задоволенні позовних вимог.  
Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.
 
Керуючись ст.ст.  367, 374, 375  ЦПК України, колегія суддів
 
                                                   П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з  дня її  прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено  16 вересня  2021 року.

Суддя - доповідач:                                      

 
Судді: