П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  285/1991/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сташків Т.Б.   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
20 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрал поліції Бордюга Андрія Олександровича на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Капрала поліції Бордюга Андрія Олександровича відділу патрульної поліції у м. Житомир УПП в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, 
В С Т А Н О В И В :
в квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог 05.05.2021 року просив визнати дії капрала поліції Бордюга А.О. відділу патрульної поліції у м. Житомир УПП в Житомирській області незаконними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 22.03.2021 року о 12 год. 19 хв. він керував автомобілем ЗАЗ SENS, д.н.з. 22.03.2021 року, по автодорозі Київ-Чоп 232 км та був зупинений працівником поліції. У авто було увімкнено ближнє світло фар, однак поліцейський без будь-яких доказів вважав, що позивач здійснював керування транспортним засобом за межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар. У подальшому позивач був змушений надати працівнику поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого поліцейський склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вказану постанову позивач вважає необґрунтованою, прийнятою без належних доказів, а тому просить її скасувати, а провадження у справі закрити.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області позов задоволено частково.
Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАН №3954965 від 22 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасовано.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надіслано на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) - капралу поліції Бордюгу Андрію Олександровичу відділу патрульної поліції у м. Житомирі УПП в Житомирській області.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22.03.2021 року, якою встановлено, що 22.03.2021 року о 12 год. 11 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Чоп 232 км, поза межами населеного пункту та не увімкнув ближнє світло фар, при зупинці на вимогу працівників поліції не увімкнув аварійну сигналізацію, та не пред`явив полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. ґ ПДР України (а.с.5).
Як зазначив відповідач, згідно відомостей з Центральної бази даних МТСБУ на транспортний засіб ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, чинний страховий поліс відсутній (а.с. 30-31).
Водночас, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9819855 від 22.03.2021 року, автомобіль ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 застрахований у АТ СГ ТАС. Строк дії договору страхування з 22.03.2021 року до 21.03.2022 року (а.с. 6).
Водночас, як встановлено з диску відеозапису з нагрудної камери поліцейського, позивач не пред`явив працівнику поліції чинного полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або внутрішнього електронного договору зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а при перевірці поліцейським інформації з Центральної бази даних МТСБУ на транспортний засіб ЗАЗ SENS, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, чинний страховий поліс відсутній, у зв`язку з чим в діях позивача вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 30, 31, 36).
З огляду на зазначене відповідачем була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАН № 3954965 від 22 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Не погодившись з такими діями позивача та вважаючи їх правомірними позивач звернувся до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, порушено право особи скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, що є самостійною підставою для скасування постанови серії ЕАН № 3954965 від 22.03.2021 року з направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).
Згідно з пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1. ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що долучена позивачем до позовної заяви копія чинного страхового полісу № АР/9819855 від 22.03.2021 року, не спростовує наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки позивач, у порушення вимог п.2.1. ґ ПДР України, не пред`явив вказаний поліс працівнику поліції під час зупинки транспортного засобу 22.03.2021 року о 12 год. 11 хв. (а.с. 6).
Апеляційний суд зауважує, що положеннями статтей 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Положеннями ч.1 ст.271 КУпАП визначено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Відповідно до підпункту 5 пункту 5 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року , поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що працівник поліції, згідно вимог ст.268 КУпАП, зобов`язаний роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її право скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, та вжити заходів з метою реалізації особою такого права.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року №524/9827/16-а.
Так, з матеріалів справи, зокрема з відеодиску нагрудної камери поліцейського, слідує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що усно заявив відповідне клопотання. Однак капрал поліції надав позивачу 10-15 хв. з метою прибуття адвоката для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів зауважує, що такі дії відповідача, щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, порушують право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З урахуванням заявленого клопотання особи - про намір скористатись правовою допомогою, відповідач не був позбавлений можливості відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення на інший день, повідомити водія про дату, час та місце розгляду справи, тим самим надавши водію можливість залучити до участі у розгляді справи - адвоката.
Згідно з положеннями п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови серії ЕАН № 3954965 від 22.03.2021 року та направленню справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Положення ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрал поліції Бордюга Андрія Олександровича залишити без задоволення, а  рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   20 липня 2021 року.

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Смілянець Е. С.