Номер провадження: 22-ц/813/9789/21 
Номер справи місцевого суду: 2-705/11
Головуючий у першій інстанції Присакар О. Я.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-705/11
Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/9789/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання – Рибачук О.І,

учасники справи: 
- позивач – 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,
- відповідачі – 1) ОСОБА_3 , 2) Ізмаїльська міська рада Одеської області, 3) виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області,  4) відділ Держземагенства у м. Ізмаїлі Одеської області, 5) комунальне підприємство “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”, 6) комунальне підприємство “Вишукувач”, 7) приватне підприємство “Геоінформсервіс”, 8) відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області,
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Міжвідомча комісія виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ізмаїльської міської ради Одеської області, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області,  відділу Держземагенства у м. Ізмаїлі Одеської області, комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”, комунального підприємства “Вишукувач”, приватного підприємства “Геоінформсервіс”, відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – міжвідомча комісія виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області,  про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення шкоди, оскарження дії, зобов`язання вчинити певні дії, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою адвоката Воронкова Володимира Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Присакар О. Я. 14 липня 2021 року про виправлення описки у виконавчому листі, 

встановив:

2.Описова частина
2.1 Короткий зміст заяви про виправлення описки

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, мотивуючи тим, що у виконавчому листі допущено описку в імені відповідача та вказано невірно - « ОСОБА_3 » замість вірного - « ОСОБА_3 » (а. с. 1).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2021 року виправлено описку, допущену у виконавчому листі № № 2-705/11, виданому 23.06.2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Ізмаїльської міської ради Одеської області, виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області,  відділу Держземагенства у м. Ізмаїлі Одеської області, комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”, комунального підприємства “Вишукувач”, приватного підприємства “Геоінформсервіс”, відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – міжвідомча комісія виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області,  про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення шкоди, оскарження дії, зобов`язання вчинити певні дії та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме ім`я відповідача вказане як - « ОСОБА_3 », вважати вірним як - « ОСОБА_3 ». 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що під час виготовлення виконавчого листа було допущено описку (а. с. 32 – 32 зворотна сторона).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги 

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2021 року, та повернути ОСОБА_1 заяву про виправлення описки без розгляду.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.
Апелянт посилається на те, що при зверненні до суду із заявою про виправлення описки ОСОБА_1 не було дотримано вимог статті 183 ЦПК України, а саме - до заяви не було додано докази її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) (а. с. 35 – 40).

2.5 Узагальнені доводи позивачів в апеляційному суді

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Ізмаїльська міська рада Одеської області, виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Одеської області,   відділ Держземагенства у м. Ізмаїлі Одеської області, комунального підприємства “Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації”, комунальне підприємство “Вишукувач”, приватне підприємство “Геоінформсервіс”, відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, Міжвідомча комісія виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області не скористались право надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.
Разом з тим, ОСОБА_1 у запереченнях, які за своєю правовою природою є відзивом на апеляційну скаргу, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_3 , з підстав законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції (а. с. 69).

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.08.2021року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_3 – адвоката Воронкова Володимира Олексійовича на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2021 року про виправлення описки(а. с. 50).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.08.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Справу призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 51).
25.08.2021 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу (а. с. 69)
26.08.2021 року від Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника (а. с. 71).
02.09.2021 року від адвоката Воронкова Володимира Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , надійшла заява про розгляд справи без участі апелянта та його представника.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду 

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Воронкова Володимира Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

3.2 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявні підстави для виправлення описки у виконавчому листі.

3.3 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу 

Апелянт посилається на те, що до спірних правовідносин необхідно застосували вимоги статті 183 ЦПК України, яка не регулює спірні правовідносини, але вказане не відповідає дійсності.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав – це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства,  які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, – доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції»  від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.  До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Разом із тим, розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ із заявою про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі.
Відповідно до положень статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Апелянта не звернув уваги на те, що частиною другою статті 183 § 2 «Заяви з процесуальних питань» глави 1 Розділу III «Позовне провадження» ЦПК України регулюються загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, які подаються виключно з процесуальних питань при розгляді справ позовного провадження, в тому числі на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.
Разом із тим, вказана процесуальна норма не стосуються та не регулює питання подачі саме заяви про виправлення описки у виконавчому листі.
Вказані процесуальні правовідносини регулюються розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», який встановлює окремий процесуальний режим розгляду відповідних заяв.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Воронкова Володимира Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є справедливою, законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Воронкова Володимира Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , відсутні.

3.5 Порядок касаційного оскарження

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Воронкова Володимира Олексійовича, діючого від імені ОСОБА_3 – залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2021 року про виправлення описки – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2021 року

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: С. О. Погорєлова 

О. М. Таварткіладзе