ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року 
м. Черкаси   

Справа № 693/295/21		
Провадження № 22-ц/821/1677/21		
категорія: 302090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Василенко Л. І.,
суддів: Єльцова В. О., Нерушак Л. В.,
секретаря – Захарченко А. Д.
учасники справи:        
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Жашківська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Жашківської міської ради про визнання правочину недійсним, у складі: головуючого судді Коцюбинської Ю. Д., повний текст рішення складено 29 червня 2021 року, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Жашківської міської ради про визнання правочину недійсним.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що в 2010 році, після знищення та руйнування будівель майнового комплексу колективного господарства «Литвинівка», вона звернулась до сільської ради с. Литвинівка із заявою про надання їй в користування під городництво земельної ділянки орієнтовною площею 1,4 га.
До 2014 року вказана земельна ділянка знаходилась за межами населеного пункту с. Литвинівка.
В 2013-2014 роках за ініціативи Литвинівської сільської ради було розроблено нею та затверджено технічну документацію щодо зміни меж с. Литвинівка та встановлення нормативно-грошової оцінки земель с. Литвинівка, яка затверджена рішенням Литвинівської сільської ради 23.05.2015 № 55-2/VI.
Після приєднання Литвинівської сільської ради до Жашківської об`єднаної громади, вона звернулась із заявою до Жашківської міської ради про надання земельної ділянки в оренду для ведення городництва.
Рішенням від 22 червня 2018 року № 7-35- VIІІ їй було надано в оренду земельну ділянку для ведення городництва площею 1,3983 ка, кадастровий номер 7120984000:02:001:0604 з орендною платою в розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації.
Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становила 47468,96 грн.
20 липня 2018 року між нею та Жашківською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки.
Зазначає, що в грудні 2018 року при детальному вивчені вказаного договору вона зрозуміла, що її ввели в оману з орендною платою за землю, зазначивши нормативно-грошову оцінку 543570 грн, 5% від якої становить 27178,50 грн, тому вона звернулась до відповідача з вимогою розірвати договір.
31.01.2019 року відповідач відмовив у розірванні спірного договору.
Позивач зазначає, що вона знову зверталась до відповідача з такою вимогою, та знову, 07.03.2019 отримала відмову у розірванні договору.
Вважає, що спірний договір є незаконним, оскільки в ньому застосована невірна нормативно-грошова оцінка землі, що призвело до надвисокої орендної плати.
Також зазначає, що земельна ділянка на яку вона претендує перебуває у комунальній власності, тому міська рада мала відмовити їй у задоволенні її заяви про виділення ділянки під городництво, оскільки вказану ділянку можливо передати в оренду лише через торги (конкурс).
Міська рада могла надати їй рішення для виготовлення технічної документації щодо зміни цільового призначення земель для проведення експертизи, крім встановлення нормативно-грошової оцінки для цієї ділянки.
Тому, на думку позивача, спірний договір є незаконним.
Просила суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 , укладений 20 липня 2018 року між ОСОБА_1 та Жашківською міською радою.
Стягнути з відповідача судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2021 року позов залишено без задоволення.
Судові витрати залишено за позивачем.
Рішення суду мотивоване тим, що в ході розгляду справи № 693/706/20 встановлено, що згідно Витягів з технічної документації нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 543570 грн. Дані про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки в розмірі 47468 грн 96 коп. виключено із офіційних баз даних як помилково внесені та за приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не доказуються.
Інших підстав для визнання спірного договору недійсним позивачем не наведено.
Тому враховуючи, що вимоги позивача ґрунтуються виключно на незгоді з розміром орендної плати, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовної заяви та відсутність підстав для її задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 05 серпня 2021 року, вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, ОСОБА_1 просила суд скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при вирішенні судом спору про визнання договору недійсним з підстав відсутності у сторони волі на його укладення правове значення має наявність такої волі на момент досягнення сторонами договору згоди в належній формі з усіх істотних умов договору, орендна плата є істотною умовою договору.
Зазначає, що на момент укладення спірного договору вона вважала, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 47468,96 грн, тому погодилась на укладення договору.
Проте, як було встановлено у справі № 693/706/20, дані про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 47468,96 грн були внесені помилково, що вказує на існування двох нормативно-грошових оцінок земельної ділянки.
Тому, при укладенні спірного договору між сторонами не було досягнуто всіх істотних умов договору, а саме орендної плати із зазначенням її розміру, що вказує на відсутність волевиявлення учасника правочину.
27 серпня 2021 року на адресу суду надійшов відзив Жашківської міської ради на апеляційну скаргу, в якому просили в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2021 року відмовити.
Зазначає, що доводи позивача щодо визнання недійсним договору оренди землі, що розташована по АДРЕСА_1 , укладеного 20.07.2018 викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.
Зазначає, що укладаючи спірний договір сторони дійшли згоди щодо його істотних умов і виразили своє волевиявлення шляхом його підписання та реєстрації.
Крім того, пропозиція щодо його укладення надійшла саме від ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.07.2020 власником земельної ділянки загальною площею 1,3983 га, з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є Жашківській міській раді. Форма власності – комунальна (а.с. 11-12).
Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2018, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 1,3983 га, з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604, становить 543570 грн (а.с. 14).
Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2020, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 1,3983 га, з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604, становить 543570 грн (а.с. 15).
Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 20.05.2019, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 1,3983 га, з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604, становить 47468,96 грн (а.с. 24).
20 липня 2018 року між Жашківською міською радою в особі міського голови Цибровського І. А. (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,3983 га, з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604 (а.с. 29-33).
У відповідності до п. 4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 543570 грн.
Згідно п. 6 Договору, його укладено на 5 років з 20.07.2018 по 20.07.2023 (а. с. 29).
Пунктом 7 Договору визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку становить 5% від нормативно-грошової оцінки і становить 27 178,50 грн (а. с. 29).
Пунктом 28 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (а.с. 32).
Листами Жашківської міської ради від 31.01.2019 № 02-21/Ч-1471, 31.01.2019 № 01-21/Ч-1472 та 07.03.2019 № 02-21/Ч-137 ОСОБА_1 було відмовлено у розірванні договору оренди землі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 фактично використовує орендовану земельну ділянку (а.с. 22-23).
21 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Жашківської міської ради із заявою в якій просила внести зміни до договору оренди, а саме викласти п. п. 4 та 7 в новій редакції: п. 4 «нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер 7120984000:02:001:0604, становить 47468,96 грн», п. 7 «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 2373,49 грн на рік, що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки» (а.с. 20).
Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 17.03.2021 позов Жашківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за землю та розірвання договору оренди землі задоволено.
Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 1,3983 га, яка розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20.07.2018 року між Жашківською міською радою та ОСОБА_1 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.08.2018 за № 27614766.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь Жашківської міської ради Черкаської області борг по сплаті орендної плати за землю.
У відповідності до рішенням від 17.03.2021, судом встановлено, що Наказ Мінагрополітики України від 16.11.2018р. № 552, яким затверджена загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка, та згідно з яким, як зазначає відповідач, оцінка спірної земельної ділянки має становити 47468 грн 96 коп., до спірної земельної ділянки не застосовується, оскільки відповідно до п. 5 Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №105, на підставі якої і була розроблена всеукраїнська нормативна грошова оцінка, об`єктом оцінки є землі сільськогосподарського призначення незалежно від форми власності в межах території природно-сільськогосподарських районів (у тому числі гірських природно-сільськогосподарських районів) Автономної Республіки Крим, областей, крім земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, оцінка яких проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213. 
Спірна земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах с. Литвинівка, що підтверджується витягом із проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Литвинівка Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, погодженим розпорядженням Жашківської райдержадміністрації від 26.11.2014 № 206, яким було розширено межі адміністративно-територіальної одиниці с. Литвинівка. Підтвердженням факту розташування земельної ділянки з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604 площею 1,3983 га в адміністративних межах с. Литвинівка є і викопіювання з публічної кадастрової карти України земельних ділянок загальною площею 1,8000 га АДРЕСА_1 , яке є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,8000 га на земельні ділянки площею 0,4017 га та площею 1,3983 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в АДРЕСА_1 , затвердженої рішенням Литвинівської сільської ради від 18.10.2017 №13-3/УІІ, в результаті чого і утворилася спірна земельна ділянка (а.с. 52-64).
Черкаський апеляційний суд постановою від 03 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 17 березня 2021 року змінив, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Жашківської міської ради Черкаської області штрафних санкцій за невчасне виконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 20.07.2018 в сумі 27178,50 грн.
В задоволенні позову в цій частині відмовив.
Загальну суму заборгованості, яка підлягає стягненню на користь Жашківської міської ради Черкаської області визначив в розмірі 52805,78 грн.
В решті рішення залишив без змін (а.с. 45-51).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Юрченка В. О., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції загалом відповідає зазначеним вимогам закону.
За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до ч. ч. 1 – 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Статтею 2 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Стаття 1 ЗУ «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення оспореної угоди), істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, у тому числі, шляхом визнання угоди недійсною.
Об`єднана палата Верховного Суду у постанову від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17 зазначила, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач, Жашківська міська рада, ввела її в оману із орендною платою за землю та на невірне визначення нормативно-грошової оцінки землі - об`єкту договору оренди.
Статтями 21, 22 ЗУ «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди землі, визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі.
Отже, відповідно до ст. ст. 13, 15, 21 ЗУ «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
Згідно зі ст. ст. 24 – 25 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
За правилами ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати (несплата в повному розмірі).
Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Таку правову позицію викладено Верховним Судом України у постановах від 12 лютого 2012 року у справі № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та підтримано об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
З матеріалів справи вбачається, що між Жашківською міською радою в особі міського голови Цибровського І. А. (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,3983 га, з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604 (а.с. 29-33).
Вказана обставина не заперечується сторонами по справі.
При цьому, п. 4 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 543570 грн, а п. 7 Договору визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку становить 5% від нормативно-грошової оцінки і становить 27 178,50 грн (а. с. 29).
Подаючи позов ОСОБА_1 зазначала, що не сплачувала орендну плату у розмірі визначеному спірним договором оренди.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 17.03.2021 позов Жашківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за землю та розірвання договору оренди землі задоволено з підстав несплати останньою орендної плати за землю. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь Жашківської міської ради Черкаської області борг по сплаті орендної плати за землю.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 03 червня 2021 року суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 17 березня 2021 року змінив, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Жашківської міської ради Черкаської області штрафних санкцій за невчасне виконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 20.07.2018 в сумі 27 178,50 грн. В задоволенні позову в цій частині відмовив. Загальну суму заборгованості, яка підлягає стягненню на користь Жашківської міської ради Черкаської області визначив в розмірі 5 2805,78 грн. В решті рішення залишив без змін.
За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що преюдиційність, це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.
Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.
Враховуючи, що судові рішення у справі № 693/706/20 набрали законної сили, обставини встановлені в ній є обов`язковими для суду при розгляді даної справи, адже стосуються того ж договору оренди землі від 20 липня 2018 року, укладеного між Жашківською міською радою та ОСОБА_1 .
Вказаними судовими рішеннями у справі № 693/706/20 досліджені обставини укладення спірного договору оренди, а також питання визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є об`єктом спірного договору оренди та встановлено, що згідно Витягів з технічної документації нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 543570 грн 00 коп. Дані про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки в розмірі 47468 грн 96 коп. виключено із офіційних баз даних як помилково внесені.
Крім того, вищевказаними рішеннями зазначено, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки визначається відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995р. №213, тобто на підставі розробленої Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Литвинівка Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, затвердженої рішенням Литвинівської сільської ради Жашківського району від 23.06.2016 №55-2/УІ, яка вступила в силу з 01.01.2016, є чинною і по даний час та становить 543570 грн, що вірно було зазначено судом першої інстанції.
Враховуючи, що спірним договором оренди в п. 4 та п. 7 чітко визначена як нормативна грошова оцінка землі, так і розмір орендної плати, те що ОСОБА_1 власноручно підписала оскаржуваний договір, а рішенням суду у справі № 693/706/20 встановлена правомірність визначення нормативної грошової оцінки землі та відповідно розміру орендної плати, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Основного Закону України.
Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши й оцінивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність своїх вимог.
Наведені у апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, підстави для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 29 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 14 вересня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. О. Єльцов 

Л. В. Нерушак