Постанова
Іменем України                                       
28 липня 2021 року
м. Київ
справа № 372/1569/20
провадження № 61-7760св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач - приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Обухівського районного суду Київської області          у складі судді Кравченка М. В. від 10 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Мережко М. В., Верланова С. М., Савченка С. І. від 08 квітня 2021 року.
 
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») в особі Обухівського районного підрозділу про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03 травня 2007 року між ним та  ЗАТ АЕС «Київобленерго» комерційна дільниця Обухівського РП (правонаступником якого є ПАТ «Київобленерго» Обухівське РП) було укладено договір № 1689 про користування електричною енергією побутовим споживачем. Згідно умов вказаного договору споживач оплачує ПрАТ «Київобленерго» електричну енергію, яка відповідно статті 1 Закону України «Про електроенергетику» є товарною продукцією, що надається у вигляді надання послуг (постачання електроенергії). Позивач посилався на те, що згідно пункту 5 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранам війни, учасникам бойових дій передбачена 75 % знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.  ОСОБА_1 вказував, що йому було пред`явлено рахунок на оплату послуг з постачання електричної енергії № 6118258257 від 31 січня 2020 року на загальну суму 35 602, 82 грн. Вказана заборгованість нарахована відповідачем без врахування наявних у нього пільг, а тому                                ПрАТ «Київобленерго» Обухівський РП безпідставно порушує його законні права та інтереси, як споживача електричної енергії та діє всупереч вимогам статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити: визнати дії відповідача щодо розрахунку вартості електричної енергії згідно з договором № 1689 від 03 травня 2007 року без врахування пільг, які визначені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», протиправними; зобов`язати відповідача провести повний перерахунок заборгованості за надані послуги з користування електроенергією з урахуванням пільг, починаючи з 21 травня 2017 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 
2020 року позов  ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано дії ПрАТ «Київобленерго» Обухівське РП щодо неналежного врахування пільг, передбачених пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», 
при нарахування вартості електричної енергії згідно договору № 1689 
від 03 травня 2007 року протиправними.
Зобов`язано ПрАТ «Київобленерго» Обухівське РП здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за послуги з користування електричною енергією згідно договору № 1689 від 03 травня 2007 року із належним врахуванням пільг, передбачених пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 21 травня 2017 року.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено протиправність дій відповідача в частині нарахування заборгованості за надані послуги з користування електричною енергією без врахування наявних у позивача пільг та необхідність проведення перерахунку із належним врахуванням пільг, передбачених пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Предметом спору є проведення повного перерахунку заборгованості      ОСОБА_1 , яка визначена у розмірі 35 602, 82 грн, за надані послуги з користування електричною енергією, з урахуванням пільг, починаючи з 21травня 2017 року. Суд першої інстанції зазначив, що позивач не підтвердив відсутність предмету спору, а добровільне здійснення відповідачем перерахунку не вказує на відсутність предмету спору. Крім того, відомості про здійснення такого перерахунку залишились неконкретизованими і недоведеними належними і допустимими доказами, внаслідок чого суд позбавлений можливості перевірити факт часткового чи повного задоволення вимог позивача.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позову і застосування такого способу відновлення порушених прав позивача як зобов`язання ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» здійснити перерахунок заборгованості   ОСОБА_1 за послуги з користування електричною енергією згідно договору № 1689 від 03 травня 2007 року із належним врахуванням пільг, передбачених пунктом 5 частини першоїстатті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 21 травня 2017 року, що, на думку суду, у достатній мірі створює умови для ефективного захисту і відновлення порушених прав та законних інтересів позивача. Доводи відповідача про повне врахування передбаченої законом пільги позивача на оплату вартості спожитої електроенергії не знайшли об`єктивного підтвердження, не ґрунтуються на достовірних, належних і допустимих доказах, які б могли покладатись в основу судового рішення. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
05 травня 2021 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального 
і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду                від 10 липня 2019 року у справі № 645/1811/16-ц (пункт 1 частини другої 
статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідили належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заявник стверджує, що Обухівське РП не є відокремленим структурним підрозділом ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», не має статусу юридичної особи. Належним відповідачем у цій справі є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» як правонаступник                                ПрАТ «Київобленерго», проте судами вказану обставину не враховано. 
Також заявник вказує, що суди попередніх інстанцій застосували рішення Конституційного СудуУкраїни від 27 лютого 2020 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, зобов`язали здійснити перерахунок, починаючи із 21 травня 2017 року, порушивши норми матеріального і процесуального права. Судами також не враховано, що період існування пільги за постачання електричної енергії згідно з договором № 1689 від 03 травня 2007 року обмежувався 31 жовтня 2017 року, а застосування пільги припинено за заявою споживача до об'єкту постачання електричної енергії за договором (житловий будинок розташований у с. Старі Безрадичі) та переведено до іншого об`єкту, вказаного ОСОБА_1 у відповідній заяві. Договором № 1689 від 03 травня 2007 року право на отримання позивачем пільги, її розмір та порядок нарахування не закріплено. Заявник вважає, що підстави для нарахування пільги після 31 жовтня 2017 року відсутні.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2021 року справу за позовом           ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У поданому відзиві на касаційну скаргу представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на те, що судами попередніх інстанцій було правильно встановлено обставини справи, застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, а доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій. Відповідачем в односторонньому порядку здійснено певний перерахунок заборгованості позивача за спожиту електроенергію. Факт здійснення такого перерахунку підтверджує доводи позову про неправомірність дій енергопостачальника щодо неналежного врахування пільг, передбачених пунктом 5 частини першоїстатті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Фактичні обставини справи, встановлені судами
03 травня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ АЕС «Київобленерго» комерційна дільниця Обухівського РП, правонаступник якого є ПрАТ «Київобленерго» Обухівський РП (Енергопостачальник) було укладено договір № 1689 про користування електричною енергією побутовим споживачем. Спір між сторонами виник з приводу виконання умов вказаного договору.
Згідно умов договору № 1689 про користування електричною енергією побутовим споживачем позивач оплачує ПрАТ «Київобленерго» електричну енергію, яка відповідно статті 1 Закону України «Про електроенергетику» є товарною продукцією і надається у вигляді надання послуг (постачання електроенергії).
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , та є інвалідом війни ІІ групи.
Усічні 2020 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» виставило ОСОБА_1 рахунок на оплату послуг з постачання електричної енергії № 6118258257 від 31січня 2020 року на загальну суму 35 602, 82грн, яку він вважає безпідставно нарахованою, без урахування наявних в нього пільг.
Під час судового розгляду, відповідачем в односторонньому порядку здійснено перерахунок заборгованості позивача за спожиту електроенергію, що підтверджується поданими суду письмовими доказами та визнається сторонами. 
Після проведення перерахунку розмір заборгованості позивача перед енергопостачальною організацією визначено у розмірі 32 666, 42 грн.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з положеннями пунктів 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 
У той же час виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.
Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію (частина перша статті 6  Закону України «Про захист прав споживачів»).
Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно пункту 5 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранам війни, учасникам бойових дій передбачена 75 % знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
За змістом пункту 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб у межах середніх норм споживання.
Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підриває довіру до держави.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , та є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується довідками управління соціального захисту населення Обухівської районної державної адміністрації № 410                          від 16 вересня 2015 року, № 411 від 16 вересня 2015 року, № 422                       від 11 жовтня 2016 року, посвідченням інваліда війни ІІ групи серії НОМЕР_2 .
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)          (стаття 89 ЦПК України).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, щодо наявності достатніх підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо неналежного врахування пільг, передбачених пунктом 5 частини першої статті 12, пунктом 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», при нарахуванні вартості електричної енергії згідно договору № 1689 від 03 травня 2007 року та зобов`язання                                    ПрАТ «Київобленерго» Обухівське РП здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 із належним врахуванням пільг, передбачених спеціальним Законом. 
При вирішенні спору відповідачем не заперечувався той факт, що ним було здійснено розрахунок заборгованості на суму 35 602, 82 грн без урахування наявних у позивача пільг, як учасника бойових дій та інваліда війни, гарантованих Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
При вирішенні спору суди дійшли висновку, що факт здійснення відповідачем перерахунку заборгованості не доводить відсутність спору щодо неврахування відповідачем наявних у позивача пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», при нарахуванні вартості електричної енергії. Наданий відповідачем розрахунок не містить відомостей щодо застосування передбаченої законом пільги.
Окрім того, слід зазначити, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів на підтвердження того, яким чином зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за спожиту позивачем електроенергію, із урахуванням наявних у позивача пільг, обмежить права та інтереси відповідача, як енергопостачальної організації.
Необхідно також зазначити, що обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
Позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Київобленерго» (після зміни назви ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі») в особі Обухівського РП, як до юридичної особи, зазначивши юридичну адресу відповідача: вул. Київська, 2-Б, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, вказавши код ЄДРПОУ 23243188, а тому доводи заявника про те, що позивач звернувся до суду із позовом до неналежного позивача (відокремленого підрозділу) не заслуговують на увагу. Відповідач під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій не наголошував на цій обставині, вчиняючи відповідні процесуальні дії.
Висновки суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції не суперечать висновкам Верховного Суду, що містяться у постанові від 10 липня             2019 року у справі № 645/1811/16-ц, на які послався заявник у касаційній скарзі.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення постановлені з порушенням норм матеріального і процесуального права та зводяться значною мірою до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»залишити без задоволення.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня        2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня              2021 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
  Головуючий              	  Є. В. Синельников  	
Судді 	О. В. Білоконь   О. М. Осіян  	
 	С. Ф. Хопта	
 	 	
 	В. В. Шипович