ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року	Львів	Справа № 300/923/21 пров. № А/857/11188/21	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                Волошин М.М.
за участі представника позивача:                Шевченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року (рішення ухвалене у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Чуприни О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення від 10.11.2020 за №2701 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 11.06.2020 з урахуванням періоду роботи з 01.12.1995 по 31.01.2001 до стажу роботи за списком №2,-

                                                     ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року позивач звернулися до суду з адміністративним позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення від 10.11.2020 за №2701 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 11.06.2020 з урахуванням періоду роботи з 01.12.1995 по 31.01.2001 до стажу роботи за списком №2.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що обов`язок перевірки правильності поданих документів, надання необхідних бланків, а також допомоги в одержанні відсутніх документів для призначення пенсії лежить саме на територіальних органах Пенсійного фонду України, а тому відповідач, проаналізувавши записи у трудовій книжці позивача, повинен був зарахувати їй до стажу роботи за Списком №2 період роботи з 01.12.1995 по 31.01.2001. А у випадку сумніву щодо правильності зазначених відомостей, орган пенсійного фонду мав можливість здійснити перевірку, зокрема, шляхом витребування в AT "Оріана" необхідних документів для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах. Просив позов задоволити.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.11.2020 за №2701 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, період роботи з 01.12.1995 по 31.01.2001 у Відкритому акціонерному товаристві "Оріана". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 03.11.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржили ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вважають що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційних скаргах.
Апелянт ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити повністю.
Апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги апелянтів слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , з 01.10.1993 прийнята на роботу в центральну лабораторію концерну "Хлорвініл" (надалі по тексту також – концерн) лаборантом хімічного аналізу по четвертому розряду згідно з укладеним контрактом, свідченням чого є запис №3 у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 25.09.1988.
З 12.01.1994 позивач переведена лаборантом хімічного аналізу по п`ятому розряду центральної лабораторії концерну згідно з укладеним контрактом, а 01.07.1994 – переведена приймальником сировини напівфабрикатів і готової продукції по третьому розряду цеху по розливу гіпохлориту натрію заводу побутової хімії і товарів народного вжитку згідно з укладеним контрактом.
Державний концерн "Хлорвініл" 31.08.1994 перейменовано у Державний концерн "Оріана", про що свідчить запис №6 від 22.09.1994.
Згідно запису №7 від 31.01.1995 завод побутової хімії і товарів народного вжитку перейменовано на завод "Технопласт".
01.12.1995 позивач переведена на завод поліетилену в лабораторію технічного контролю хіміком по обслуговуванню цеху синтезу полімерів і сополімерів етилену на підставі укладеного контракту.
Згідно відбитку штампу у трудовій книжці позивача під №9, Державний концерн "Оріана" перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Оріана" на підставі наказу Фонду Державного майна України від 29.12.1995 за №65-АТ (Державна реєстрація 12.01.1996, реєстраційне свідоцтво №05743160).
Згідно нового класифікатора професій ДК 003-95 попередня назва професії уточнена: хімік з обслуговування цеху синтезу полімерів і сополімерів етилену лабораторії технічного контролю заводу "Поліетилен", про що вчинено запис №10 від 01.08.1997 у трудовій книжці ОСОБА_1 ..
11.06.1998 завод "Поліетилен" реорганізовано у виробництво поліетилену в складі новоутвореного заводу "Поліолефін", згідно запису №11.
Згідно запису з трудової книжки за №12 від 11.05.1999 назва цеху змінена на цех з виробництва полімерів і сополімерів виробництва поліетилену.
З 31.01.2001 позивач звільнена з Відкритого акціонерного товариства "Оріана" по переводу і 01.02.2001 зарахована в Закрите акціонерне товариство "Лукор" в лабораторію технічного контролю виробництва "Поліолефін" хіміком з обслуговування цеху з виробництва полімерів і сополімерів (записи трудової книжки №№13, 14).
Згодом цех з виробництва полімерів і сополімерів виробництва "Поліолефін" перейменовано в цех з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і сополімерів виробництва "Поліолефін", про що свідчить запис №15 від 27.06.2001.
01.11.2002 позивач переведена хіміком з контролю якості продукції цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і сополімерів в лабораторію технічного контролю виробництва "Поліолефін", а з 01.12.2002 переведена старшим хіміком з обслуговування цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і сополімерів в лабораторію технічного контролю виробництва "Поліолефін".
Згідно запису №18 від 24.04.2003 назву обслуговуючого цеху перейменовано в цех з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і співполімерів виробництва "Поліолефін".
01.04.205 позивач переведена старшим хіміком з обслуговування цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і співполімерів лабораторії з обслуговування виробництва "Поліолефін" служби якості та аналітичного контролю (запис №19).
30.04.2005 позивач звільнена з роботи по переводу із Закритого акціонерного товариства "Лукор" і 01.05.2005 прийнята на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" в лабораторію з обслуговування виробництва "Поліолефін" служби якості та аналітичного контролю старшим хіміком (з обслуговування цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і співполімерів).
Згідно запису трудової книжки №22 ОСОБА_1 переведена з 02.10.2006 старшим хіміком (з обслуговування цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і співполімерів) лабораторії з обслуговування виробництва "Поліолефін" управління технічного контролю служби якості.
14.04.2008 на базі управління технічного контролю служби якості створено відділ технічного контролю цієї ж служби, що підтверджується записом №23 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 25.09.1988 (вкладиша до книжки від 01.10.1993).
З 12.05.2008 ОСОБА_1 переведена старшим інженером лаборантом (з обслуговування цеху (з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і співполімерів) лабораторії з обслуговування виробництва "Поліолефін" відділу технічного контролю служби якості.
03.11.2008 позивач згідно запису №25 переведена начальником лабораторії з обслуговування виробництва "Поліолефін" відділу технічного контролю служби якості.
Лабораторію з обслуговування виробництва "Поліолефін" підпорядковано відділу управління якістю, свідченням чого є запис №26 від 01.01.2009 у трудовій книжці позивача.
Згідно запису №27 від 19.02.2009 виробництво "Поліолефін" перейменовано у виробництво етилену і поліетилену.
Лабораторію з обслуговування виробництва етилену і поліетилену згідно запису №28 від 01.01.2015, включено до складу цеху аналітичного контролю.
Наведені періоди роботи ОСОБА_1 за даними професіями на вказаних підприємствах, підтверджуються також довідками архівного відділу Калуської міської ради від 26.02.2020 за №01.7-01/322, № 01.7-01/319, №01.7-01/318, від 11.06.2020 за №01.7-01/781, наказами ЗАТ "Лукор" про проведення атестації робочих місць №6 від 07.02.2001, №554 від 09.12.2003, №682 від 30.12.2005, №550-кн від 30.12.2005, висновком Державної експертизи умов праці №1197 від 28.01.2004 та №4492 від 28.01.2009, довідкою, виданою ТОВ "Карпатнафтохім" від 13.02.2020 за №26, а також довідками, виданими ВАТ "Оріана" від 25.06.2019.
Право на призначення пенсії вона набула з 23 червня 2016 року, в період дії неконституційної редакції Закону України "Про пенсійне забезпечення", та в період відсутності в Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Розділу XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", яким Закон №1058-ІV було доповнено 03.10.2017.
З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 23 січня 2020 року за №1-р/2020 (справа №1-5/2018 (746/15), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.
З 23.01.2020 відновлено редакцію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, яка діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.
Пунктом "б" частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають (незалежно від місця останньої роботи): жінки, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для жінок, які відпрацювали не менше 10 років у шкідливих і важких умовах праці, та які народжені в період з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року пенсійний вік становить 51 рік 6 місяців.
Позивач ОСОБА_1 попередньо 11.06.2020 звернулася до  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про підтвердження стажу роботи, встановленої форми згідно Додатку 1 до пункту 6 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 за №18-1.
Згідно рішення про результати розгляду заяви від 12.10.2020 за №9 Комісія при головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняла рішення про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до Списку №2, розділу Х, позиції 10А.3-3в, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, з 01.02.2001 по 31.03.2005 – хіміком, старшим хіміком лабораторії з обслуговування виробництва "Поліолефін", що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Після досягнення позивачем 54-річного віку, позивач 03.11.2020 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно розписки-повідомлення від 03.11.2020 слідує, що ОСОБА_1 на підтвердження наявності загального та пільгового стажу подавала відповідні документи для призначення пенсії, зокрема: диплом про навчання НОМЕР_3 ; копію трудової книжки НОМЕР_1 ; довідки архівного відділу Калуської міської ради від 26.02.2020 за №01.7-01/322, №01.7-01/319, №01.7-01/318, від 11.06.2020 за №01.7-01/781; накази  ЗАТ "Лукор" про проведення атестації робочих місць №6 від 07.02.2001, №554 від 09.12.2003, №682 від 30.12.2005, №550-кн від 30.12.2005; висновок Державної експертизи умов праці №1197 від 28.01.2004; довідки, видані ТОВ "Карпатнафтохім" від 13.02.2020 за №26; довідки, видані ВАТ "Оріана" від 25.06.2019; заяву про спосіб виплати пенсії від 11.06.2020; рішення Управління від 12.10.2020 за №9. 
Вказані документи наявні у відповідача, оскільки подані останнім суду як докази на підтвердження обставин справи.
За результатом розгляду поданих позивачем документів, відповідачем прийнято рішення від 10.11.2020 за №2701 про відмову у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах за списком №2 з підстав не подання позивачем довідок про зайнятість особи за посадою, що передбачена у відповідному списку, протягом повного робочого дня (не менше ніж 80%), а також не представлення матеріалів про результати атестації робочих місць за стаж після 21.08.1992 року, зокрема, наказ підприємства, яким затверджено результати атестації робочих місць, проатестованість структурних підрозділів та посад працівників (перелік робочих місць). Одночасно зазначив про наявність у ОСОБА_1 документально підтвердженого пільгового стажу за списком №2 – 7 років і 2 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.
Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідач підтвердив наявність у ОСОБА_1 страхового стажу 36 років 5 місяців, в тому числі стажу роботи за списком №2 – 7 років 2 місяці.
До пільгового стажу роботи позивача по списку №2 органом пенсійного фонду зараховано:
- з 01.02.2001 по 31.03.2005 – період роботи у ПрАТ "Лукор" на підставі рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12.10.2020 за №9;
- з 01.05.2005 по 11.05.2008 – період роботи у ТОВ "Карпатнафтохім" на підставі пільгової довідки від 13.02.2020 за №26, наказу про проведення атестації робочих місць, переліку професій за результатами атестації робочих місць.
Вказане свідчить про відсутність спору між позивачем та відповідачем щодо достатності у позивача загального стажу для призначення пенсії по списку №2.
Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також - Закон №1058).
Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року. 
Згідно пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до абзацу 2 пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року. 
В силу приписів пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:
- зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;
- атестація робочих місць;
- досягнення 55 років (для жінок, які народилися з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року - 51 рік 6 місяців) і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020. Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020.
Згідно пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду         №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 за №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: … б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам...".
Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону №1788-ХІІ до внесення змін Законом №213-VІІІ було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.
Згідно статті 13 Закону №1788-ХІІ до внесення змін Законом №213-VІІІ було встановлено такий пенсійний вік: у пункті "а" для чоловіків - 50 років, для жінок - 45 років; у пунктах "б"-"з" для чоловіків - 55 років, для жінок - 50 років.
У Законі №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, збережено вказану пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті "а" - 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік), у пунктах "б"-"з" - 55 років (на 5 років менше, ніж загальний пенсійний вік).
Відтак, статтею 13 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених у цих нормах.
Відповідно до пункту 4.4 Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020, перевіряючи статтю 13, частину 2 статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.
Вказаними положеннями Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років.
Згідно зі статтею 13, частиною 2 статті 14, пунктами "б"-"г" статті 54 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону №213-VІІІ змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.
Конституційний Суд України дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ. Відтак, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Стаття 13, частина 2 статті 14, пункт "б"-"г" статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VІІІ, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині 1 статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Таким чином, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
08.12.2020 звернулася із заявою до AT "Оріана" з метою отримання уточнюючої довідки та усіх наявних на зберіганні у підприємстві документів, які б підтверджували шкідливість умов її праці (а.с.43). 
Згідно письмової відповіді AT "Оріана" №1412 від 12.12.2020, поряд з іншим, повідомлено ОСОБА_1 про те, що у розділі VIII "Хімічне виробництво" Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, виробництво полімерів і сополімерів (синтез полімерів і сополімерів етилену) не значиться. Таким чином робота в лабораторії технічного контролю заводу "Поліолефін" по обслуговуванню даного цеху не дає права на пенсію на пільгових умовах (а.с.44).
Як свідчать пояснення відповідача вказаний лист AT "Оріана" взятий до уваги органом пенсійного фонду при визначенні права позивача для призначення пенсії на пільгових умовах про списку №2.
21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (надалі по тексту також – Порядок №442).
Зазначеним Порядком встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, які можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць. 
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (надалі по тексту також – Мінпраці України) від 01.09.1992 за № 41 (надалі по тексту також – Методичні рекомендації).
Зміст зазначених нормативних актів свідчить, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Атестація робочих місць за приписами Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом            50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (надалі по тексту також – Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
На оскаржуваний період роботи ОСОБА_1 з 01.12.1995 по 31.01.2001, чинними були Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" від 11.03.1994 за №162 (надалі по тексту також – Постанова №162).
Згідно підрозділу А.3 розділу Х "Хімічне виробництво" Постанови №162 посада за кодом 2110А030-1754в "працівник лабораторій цехів і виробництв, безпосередньо зайнятий у виробництвах, перелічених у Списку №1 (за винятком зайнятих виконанням графічного аналізу)" віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 
Підрозділом А.1 розділу VIII "Хімічне виробництво" Постанови №162 до Списку №1 виробництв, робіт професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відесено посади "робітників, керівників і спеціалістів підприємств хімічної і нафтохімічної галузі промисловості, зайняті повний робочий день у нижчезазначених виробництвах і роботах, зокрема галоїдопохідних етилену, їх полімерів і сополімерів".
У пункті 4.2 коментованого Порядку №383 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно пунктів 4.3, 4.4, 4.5 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
З 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії і виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено вищевказаним Порядком №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
В матеріалах справи міститься наказ від 20.05.1999 за №146 по ВАТ "Оріана" Завод "Поліолефін", яким затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад працівникам, яким підтверджене право на пільгове забезпечення, в тому числі і посада позивача, яку займала остання у спірний період - "хімік з обслуговування цеху з виробництва полімерів і сополімерів етилену виробництва поліетилену".
Згідно наказу №6 від 07.02.2001, виданого Закритим акціонерним товариством "Лукор", на вказаному підприємстві виробництво продукції не змінилося, не сталося ніяких змін в умовах і характері праці працівників підприємства, назви професій і посад, згідно штатного розкладу залишились ті самі, що були на ВАТ "Оріана", а тому результати атестації робочих місць для підтвердження пільгового стажу по списку №1 та №2, проведеної за наказами по ВАТ "Оріана" в усіх підрозділах, які ввійшли в структуру              ЗАТ "Лукор" та за показниками зайнятості працівників в шкідливих умовах і на підставі результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, вирішено рахувати дійсними для працівників ЗАТ "Лукор" до проведення чергової атестації, так як термін дії попередньої складає 5 років. 
Наказом від 09.12.2003 за №554, затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад працівникам, яким підтверджене право на пільгове забезпечення, зокрема посада, яку займала позивач за кодом 10А.3-3в "старший хімік з контролю якості продукції цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їх полімерів і співполімерів".
Відповідно до наказу №682 від 30.12.2005, зараховано з 01.04.2005 результати проведеної у 2003 році атестації робочих місць за умовами праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, для посад та робочих місць служби якості аналітичного контролю, серед яких зокрема посада, на якій перебувала позивач 10А.3-3в "старший хімік з обслуговування цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їх полімерів і співполімерів".
Відтак, орган пенсійного фонду врахував до пільгового стажу період роботи позивача з 01.02.2001 по 31.03.2005, при цьому не врахував період роботи з 01.12.1995 по 31.01.2001, посилаючись на лист AT "Оріана" №1412 від 12.12.2020, за змістом якого робота позивача в лабораторії технічного контролю заводу "Поліолефін" по обслуговуванню цеху не дає права на пенсію на пільгових умовах оскільки у розділі VIII "Хімічне виробництво" Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, виробництво полімерів і сополімерів (синтез полімерів і сополімерів етилену) не значиться.
Судова колегія апеляційного суду звертає увагу, що згідно записів у трудовій книжці позивача в період з 01.12.1995 по 31.01.2001 вона перебувала на посаді "хіміка з обслуговування цеху синтезу полімерів і сополімерів етилену лабораторії технічного контролю", і така посада згідно наказу від 20.05.1999 за №146 по ВАТ "Оріана" Завод "Поліолефін" віднесена до переліку посад працівників, яким підтверджене право на пільгове забезпечення. 
Згідно підрозділу А.3 розділу Х "Хімічне виробництво" і підрозділу А.1 розділу VIII "Хімічне виробництво" Постанови №162 до Списку №2 віднесено посаду за кодом 2110А030-1754в "працівник лабораторій цехів і виробництв, безпосередньо зайняті у виробництвах, перелічених у Списку №1 (за винятком зайнятих виконанням графічного аналізу)", а саме: посади  "робітників, керівників і спеціалістів підприємств хімічної і нафтохімічної галузі промисловості, зайняті повний робочий день у нижчезазначених виробництвах і роботах, зокрема, галоїдопохідних етилену, їх полімерів і сополімерів".
Таким чином, займана позивачем посада у спірний період з 01.12.1995 по 31.01.2001 відповідає як і Списку №2, затвердженого Постановою №162, так і переліку посад, затверджених наказом ВАТ "Оріана" від 20.05.1999 за №146.
В подальшому цех з виробництва полімерів і сополімерів виробництва "Поліолефін" перейменовано в цех з виробництва галоїдопохідних етилену, їхніх полімерів і сополімерів виробництва "Поліолефін", про що свідчить запис №15 від 27.06.2001 (.
Період роботи позивача на посаді "старшого хіміка з обслуговування цеху з виробництва галоїдопохідних етилену, їх полімерів і співполімерів" з 01.02.2001 по 31.03.2005 враховано відповідачем до пільгового стажу, оскільки така посада (професія) за позицією 10А.3-3в передбачена Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, про що зазначено у рішенні про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.10.2020 за №9.
Беручи до уваги такі обставини, в тому числі наказ Закритого акціонерного товариства "Лукор" №6 від 07.02.2001 про відсутність змін в умовах і характері праці працівників підприємства, назві професій і посад, згідно штатного розкладу, в результаті чого враховано результати атестації робочих місць для підтвердження пільгового стажу по списку №1 та №2, проведеної за наказами по ВАТ "Оріана" в усіх підрозділах, які ввійшли в структуру ЗАТ "Лукор", суд вважає безпідставними посилання відповідача на лист AT "Оріана" №1412 від 12.12.2020, що й слугувало однією з підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах.
В матеріалах справи містяться довідки від 25.06.2019, видані АТ "Оріана", зміст яких свідчить про отримання ОСОБА_1 заробітної плати в період з січня          1995 року по грудень 1999 року.
Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і частини 1 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.
В даному випадку із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 03.11.2020.
У зв`язку із вказаним є невірним визначення позивачем у адміністративному позові дати 11.06.2020, яку ОСОБА_1 ідентифікує як день, з якого повинна бути призначена пенсія.
11.06.2020 позивачка подала до відповідача заяву про підтвердження страхового стажу, а не заяву про призначення пенсії. Інші випадки щодо дня, з якого призначається пенсія, визначені у застосованих вище приписах законів, не відповідають обставинам даної справи.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційних скарг являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-
                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у справі №300/923/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 04.08.2021