П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/1485/20	

Категорія:112010201          Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В.
          Місце ухвалення: м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту: 11.11.2020 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Миколаївській області про:
-          скасування рішення відповідача №130/03.18-р від 06 березня 2020 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-61 вих.№20 від 26 лютого 2020 року;
-          зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції, що діяла на час призначення пенсії (далі Закон – №1789-ХІІ)) без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18-61 вих.20 від 26 лютого 2020 року, згідно якої заробітна плата складає 36 742,98 грн. та здійснити відповідні виплати з 01 січня 2020 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №1789-ХІІ, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати. У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури позивач звернувся до відповідача з питання перерахунку пенсії на підставі довідки Прокуратури Миколаївської області. Відповідач протиправно відмовив у перерахунку пенсії. Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером, якому пенсія призначена на підставі ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, тому до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження її максимального розміру, визначені ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі – Закон №1697-VII).
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачу призначено пенсію на підставі Закону №1789-ХІІ, який втратив чинність. Кабінетом Міністрів України не приймалося постанови, що регулює порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 визнано неконституційними положення ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (далі Закон №1697-VII), якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Оскільки ч.20 ст. 86 Закону №1697-VII у первинній редакції підлягає застосуванню з 13 грудня 2019 року, а будь-яких нормативно-правових актів щодо підвищення заробітної плати прокурорським працівникам не приймалось, то й підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" №657 від 30 серпня 2017 року (далі – Постанова №657) немає.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Миколаївській області про скасування рішення від 06 березня 2020 року №130/03.18-р щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання провести перерахунок пенсії у відповідності до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) без обмеження граничного розміру пенсії та здійснити відповідні виплати з 01 січня 2020 року – задоволено частково.
Скасовано рішення ГУПФ України в Миколаївській області від 06 березня 2020 року №130/03.18-р про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області з 13 грудня 2019 року провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Миколаївської області від 26 лютого 2020 року №18-61вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Миколаївській області судовий збір у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.) на користь ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          На момент призначення позивачу пенсії, порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені ч.ч.12, 17 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком. При цьому ч.2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Таким чином, враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія йому була призначена до 01 січня 2016 року, до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VII;
-          Апелянт вважає, що позовні вимоги про захист права не можуть вважатися передчасними, якщо вони були предметом правовідносин, з яких виник спір. Він звертався з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням 90% від сум усіх складових заробітку та без обмеження максимального розміру. Відмовляючи у перерахунку, відповідач не висловлювався щодо цих аспектів перерахунку, оскільки вважав, що я не маю права на перерахунок взагалі. Однак, позиція відповідача з цих питань відома з його відзиву на позов. Вона не залишає підстав сподіватися, що у разі визнання за позивачем права на перерахунок пенсії, вона буде перерахована так, як про це просив позивач.
У відзиві ГУПФ України в Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, щоапеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року ГУПФ України в Миколаївській області не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині позовних вимог щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та обмеження пенсії максимальним розміром.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Позивач з 27 лютого 2009 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.
26 лютого 2020 року Прокуратурою Миколаївської області позивачу видано довідку №18-61 вих-20 про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії. Довідка видана на підставі Постанови №657.
26 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої серед іншого додав зазначену довідку. Як на підставу для перерахунку пенсії позивач послався на рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-(ІІ)/2019.
Рішенням ГУПФ України в Миколаївській області від 06 березня 2020 року №130/03.18-р позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Суд першої інстанції зазначив, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача в зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 5, 6-12, 77 КАС України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 5 КАС України – кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист…
Відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України – у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Аналізуючи наведені процесуальні норми колегія суддів констатує, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи.
Щодо розрахунку пенсії позивача із розміру 90% від суми місячної заробітної плати та без обмеження її граничного розміру, колегія суддів зазначає наступне.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до Постанови №657.
При цьому, правова позиція відповідача полягала у тому, що підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі Постанови №657 немає.
Відповідно, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром відповідачем не розглядалося та не вирішувалось, відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Оскільки відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Доводи апеляційної скарги будуються на припущеннях, так апелянт погоджується з тим, що, відмовляючи у перерахунку, відповідач не висловлювався щодо цих аспектів перерахунку (стосовно урахування 90% від сум усіх складових заробітку та обмеження максимального розміру), однак, апелянт вказує, що позиція відповідача з цих питань відома з його відзиву на позов і вона не залишає підстав сподіватися, що у разі визнання за позивачем права на перерахунок пенсії, вона буде перерахована так, як про це просив позивач.
Колегія суддів констатує, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому суд першої інстанції правомірно відмови позивачу у задоволенні вимог (стосовно урахування 90% від сум усіх складових заробітку та обмеження максимального розміру), як передчасних.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2020 року у зразковій справі №560/2120/20 (про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 №7-р(II)/2019), яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду постановою від 20 лютого 2021 року.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 липня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.