Справа № 155/381/20 	Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1029/21  Категорія: 23 	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
26 липня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,
секретар Вакіна Д. О.
з участю: представника позивача Мохнюка М. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» до Фермерського господарства «ДД-Агро», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 14 червня 2021 року,-
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Городище» (надалі - СТзОВ «Городище») звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «ДД-Агро» (надалі - ФГ «ДД-Агро»), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14 червня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу суду та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що суд першої інстанції помилково залишив позовну заяву без розгляду, оскільки позивач подав заяву подав після закінчення першого судового засідання.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів. 
СТзОВ «Городище» звернулось до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01 квітня 2020 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
20 травня 2020 року підготовче судове засідання за клопотання представника позивача було відкладено на 28 липня 2020 року.
28 липня 2020 року підготовче судове засідання було відкладено на 24 вересня 2020 року за письмовим клопотанням представника позивача.
24 вересня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено, підготовче судове засідання було відкладено на 26 жовтня 2021 року.
26 жовтня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено, підготовче судове засідання було відкладено на 18 січня 2021 року.
18 січня 2021 року Горохівським районним судом Волинської області було закрито підготовче засідання в даній справі та призначено справу до розгляду на 09 березня 2021 року.
Довідкою Горохівського районного суду від 09 березня 2021 року стверджується той факт, що судове засідання у справі на призначену дату не відбулась у зв`язку з перебуванням головуючого у нарадчій кімнаті у справі № 155/643/20, розгляд справи відкладено на 22 квітня 2021 року.
22 квітня 202 року представником позивача було подано клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволені якого судом було відмовлено відповідно до ухвали суду від 22 квітня 2021 року, судове засідання відкладено на 14 червня 2021 року.
14 червня 2021 року представником позивача було подано клопотання про залишення позовної заяви ТСзОВ «Городище» без розгляду.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 14 червня 2021 року позовну заяву ТСзОВ «Городище» було залишено без розгляду з підстав п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції виходив з вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, посилаючись на те, що позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуваннями в судовому процесі.
Право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті закріплене п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та є гарантованим процесуальним правом, яке кореспондується із принципом диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого суду розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Зважаючи на те, що позивач є ініціатором цивільно-правового спору, і саме за його зверненням суд розглядає справу, право позивача на припинення судового розгляду чи то шляхом відмови від позову на будь-якій стадії судового розгляду, чи шляхом подачі заяви про залишення позову без розгляду на стадії до початку розгляду справи по суті, не може бути обмеженим.
Відповідно до частини третьої статті 217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.
За правилами частини першої статті 227 ЦПК України суд заслуховує вступне слово позивача та третьої особи, яка бере участь на його стороні, відповідача та третьої особи, яка бере участь на його стороні, а також інших учасників справи.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розгляд справи розпочинається зі вступного слова позивача.
З матеріалів справи вбачається, що єдине судове засідання, яке було проведено судом за участі учасників справи - це засідання 14 червня 2021 року. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до початку вказаного судового засідання через канцелярію суду представником позивачем було подано письмове клопотання про залишення позовної заяви СТзОВ « Городище» без розгляду.
Враховуючи вимоги ЦПК України дане клопотання не могло бути вирішення інакше як в межах судового засідання. З врахуванням приписів ст. 217-221 ЦПК України, вирішенню клопотань передує оголошення складу суду, встановлення учасників справи та роз`яснення прав та обов`язків. 
Зі змісту протоколу судового засідання від 14 червня 2021 року, вбачається, що розгляд цієї справи Горохівським районним судом Волинської області фактично розпочато не було, а суд після виконання вимог статей 217, 220, 221 ЦПК України вирішив клопотання позивача про залишення позову без розгляду, яке ним було заявлено до початку вказаного судового засідання.
За таких обставин у суду першої інстанції, були всі правові підстави для залишення позову без розгляду згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав визначених п. 5 ч.1 ст.257 ЦПК України для залишення позову без розгляду та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала має бути залишена без змін.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд , 
постановив:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 14 червня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий        

Судді: