ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7136/15-ц  Номер провадження 22-ц/814/1289/21	Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О., 
при секретарі Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

                                                В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог 
У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі – ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 18 квітня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №07/16/07-Аклн, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 14666,00 євро з розрахунку 12,6 % річних за користування кредитом на строк з 18 квітня 2007 року по 17 квітня 2012 року.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконував, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки, передбачені кредитним договором. 
Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 07 серпня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 424 512,69 грн, з яких: 226 739,59 грн – тіло кредиту; 129 239,86 грн – відсотки за користування; 79 114,81 грн – пеня; 9 418,43 грн – сума за ставкою 3 %.
У зв`язку з вищевказаним, позивач прохав стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 424 512,69 грн, яких: 226 739,59 грн – тіло кредиту; 129 239,86 грн – відсотки за користування; 79 114,81 грн – пеня; 9 418,43 грн – сума за ставкою 3 %.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі – ТОВ «Вердикт Капітал»), як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 424 512,69 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 4245,12 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
Прохав рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим у зв`язку з неповнотою та неправильністю встановлення обставин, які мають значення для справи.
Скаржником зазначено, що обставини правонаступництва сторони кредитора в зобов`язанні судом не встановлювались, в оскаржуваному рішенні відсутнє посилання на докази, які б підтверджували перехід до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором №07/16/07-Аклн, який був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредитпромбанк».
Наявність заборгованості судом першої інстанції встановлена на підставі довідки від 07 серпня 2015 року, в якій відсутні відомості про період та підстави нарахування процентів, пені та суми за ставкою 3 % річних.
Також суд не врахував, що Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області заочним рішенням від 10 листопада 2009 року було вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 138 700,94 грн заборгованості за кредитним договором та 1388,00 грн державного мита, 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.
Крім того, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду за межами строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові.
Також відповідачем зазначено, що він не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Представник ОСОБА_1 – адвокат Дмитриченко О.О. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала та прохала її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо обставин справи
З матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №07/16/07-Аклн. Предметом договору є відкриття невідновлювальної кредитної лінії у національній валюті України або в іноземних валютах в межах загальної суми 14666,00 євро за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту терміном по 17 квітня 2012 року включно.
Пунктом 1.5 кредитного договору №07/16/07-Аклн передбачено, що процентна ставка за кредитами у національній валюті України дорівнює 17,6 % річних. Процентна ставка за кредитами в іноземній валюті дорівнює 12,6 % річних.
Пунктом 5.2 передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, припинення надання кредитів в рамках кредитної лінії, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ним процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а в разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави та договорами застави, що можуть бути укладені в майбутньому в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за цим договором (а.с. 06-11).
18 квітня 2007 року між сторонами кредитного договору укладено додаткову угоду №1 по кредитному договору №07/16/07-Аклн від 18 квітня 2007 року (а.с. 12).
06 листопада 2008 року між сторонами кредитного договору укладено додаткову угоду №4 по кредитному договору №07/16/07-Аклн від 18 квітня 2007 року (а.с. 13).
26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.
Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги передбачено, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги (а.с. 21).
У витязі з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги) між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 20 травня 2013 року зазначено відомості про кредитний договір, виданий на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 18).
У довідці, виданій тимчасовою адміністрацією АТ «Дельта Банк» від 07 серпня 2015 року вбачається, що станом на 07 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором №07/16/07-Аклн складає 15222,27 євро, що згідно курсу НБУ складає 355979,45 грн, в тому числі: тіло кредиту – 9695,76 євро, що в еквіваленті складає 226739,59 грн; відсотки – 5526,51 євро, що в еквіваленті складає 129239,86 грн; пеня – 79114,81 грн; сума за ставкою 3% - 9418,43 грн. Загальна заборгованість станом на 07 серпня 2015 року складає 424512,69 грн (а.с. 5).
З матеріалів цивільної справи №2-2425/2009 вбачається, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2009 року позов ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Кременчуцької філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 138700,94 грн заборгованості за кредитним договором.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» судові витрати.
З аналізу вищевказаного судового рішення вбачається, що предметом розгляду цивільної справи №2-2425/2009 є стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №07/16/07-АКЛН від 18 квітня 2007 року.
Позиція апеляційного суду
Щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи
Розглядаючи справу без участі відповідача, суд першої інстанції вказав, що відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не прибув по невідомій суду причини, про день слухання справи повідомлявся у відповідності до положень статті 74 ЦПК України – за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку.
Проте колегія суддів не може погодитися із цим висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.
Статтею 74 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Частиною п`ятою вищевказаної статті передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15-ц викладено правову позицію, відповідно до якої повернення поштової кореспонденції із відміткою «у зв`язку із закінченням терміну зберігання» не є підтвердженням належного повідомлення сторони про вчинення процесуальних дій.
З матеріалів справи вбачається, що кореспонденція, яка направлялась ОСОБА_1 судом першої інстанції поверталася із відміткою поштової установи із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 43, 45, 48, 52, 54), що свідчить про неналежне повідомлення відповідача про здійснення процесуальних дій судом першої інстанції, в тому числі і щодо повідомлення відповідача про час, дату та місце судового засідання. 
За приписами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Щодо переходу права вимоги
Звертаючись до суду першої інстанції ПАТ «Дельта Банк» вказував, що відповідно до укладеного договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, до нього перейшло право вимоги від ПАТ «Кредитпромбанк» щодо кредитного договору №07/16/07-Аклн від 18 квітня 2007 року укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 .
Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підтвердження вищевказаного до позовної заяви позивачем надано копію договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року та витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги) між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 20 травня 2013 року.
Пунктом 2.3 договору купівлі-продажу прав вимоги передбачено, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.
Однак позивачем до позовної заяви не додано акт приймання-передачі прав вимоги, що в свою чергу позбавляє можливості суд встановити дійсні обставини переходу права вимоги від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк». Разом з тим, поданий додаток №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами датований раніше, ніж укладений договір купівлі-продажу прав вимоги.
Щодо стягнення заборгованості
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору (пункт 1.1 договору), так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням заборгованості (пункт 3.1.1 договору).
Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.
Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.
Пунктом 5.2 даного кредитного договору передбачено право банку у разі недотримання позичальником умов цього договору вимагати дострокового його розірвання, припинення надання кредитів в рамках кредитної лінії, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ним процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а в разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави та договорами застави, що можуть бути укладені в майбутньому в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за цим договором
Тобто, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина друга).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя).
Враховуючи, що відповідач не був належним чином повідомлений про здійснення процесуальних дій судом першої інстанції, в тому числі і щодо повідомлення відповідача про час, дату та місце судового засідання, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 висловити свою позицію та надати відповідні докази, колегія суддів вважає за потрібне, дослідити докази, подані відповідачем разом з апеляційною скаргою на підтвердження своєї позиції щодо справи, яка розглядається.
Так, відповідачем до суду апеляційної інстанції було подано копію заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2009 року, яким позов ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Кременчуцької філії ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 138700,94 грн заборгованості за кредитним договором.
З аналізу вищевказаного судового рішення вбачається, що предметом розгляду цивільної справи №2-2425/2009 є стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №07/16/07-АКЛН від 18 квітня 2007 року, що станом на 16 жовтня 2009 року становить 11693,40 євро, що становить 138700,94 грн, у тому числі: загальна заборгованість за кредитом – 9695,76 євро; заборгованість за відсотками – 1393,38 євро; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками – 604,26 євро.
Отже, з вищевказаного вбачається, що ВАТ «Кредитпромбанк» у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 кредитних зобов`язань скористався правом дострокового розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, у зв`язку з чим звернувся з відповідною позовною заявою до суду першої інстанції. 
З листа Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 12 березня 2021 року вбачається, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №16484057 з примусового виконання виконавчого листа №2-2425 від 01 грудня 2009 року, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області.
Разом з тим, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 липня 2018 року було змінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з ВАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».
Станом на 12 лютого 2021 року заборгованість за виконавчим провадженням становить 78339,84 грн.
Враховуючи, що ВАТ «Кредитпромбанк» вже звертався із позовними вимогами щодо стягнення тіла кредиту і дана вимога була задоволена у зв`язку з чим здійснюється примусове виконання виконавчого листа, то повторне задоволення ідентичних вимог нового кредитора, який в тому числі є і новим стягувачем за вищевказаним виконавчим провадженням, призвела б до подвійного стягнення коштів за кредитним зобов`язанням.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що позивачем було заявлено позовну вимогу щодо стягнення суми за ставкою 3% - 9418,43 грн, однак обґрунтування та підстав стягнення даної суми позивачем не наведено. Також відсутній розрахунок нарахування даної суми.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. 
Щодо строку позовної давності
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою за межами строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18), якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.
Статтею 262 ЦК України передбачено, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.
Зважаючи на те, що на підставі пункту 5.2 кредитного договору строк користування ОСОБА_1 кредитом припинився достроково, а саме 10 листопада 2009 року у зв`язку із задоволенням позовних вимог ВАТ «Кредитпромбанк», а з цим позовом ПАТ «Дельта Банк» звернувся у серпні 2015 року, то позовна заява була подана позивачем з пропущенням строку позовної давності.
В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у судовій справі» викладена правова позиція, відповідно до якої встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зроблено до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
Враховуючи, що позовні вимоги не є обґрунтованими та доведеними, то в задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Як уже звертала увагу колегія суддів, за приписами пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено повністю, то з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6367,70 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року – задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 грудня 2015 року – скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6367,70 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий                                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                                        Т.В. Одринська

О.О. Панченко