УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

08 липня 2021 року 
Київ
справа №207/1887/20
адміністративне провадження №К/9901/22854/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, В.М. Шарапи
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

До Верховного Суду 22 червня 2021 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 . 

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на те, що зміст касаційної скарги не відповідає положенням статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга подається у письмовій формі.

Частиною другою статті 330 цього Кодексу визначено вимоги до змісту касаційної скарги. У касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судові рішення, що оскаржуються; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав); вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується; перелік матеріалів, що додаються.

Касаційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції (частина третя статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

До касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи (частина четверта статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 349 Кодексу адміністративного судочинства України визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у визначених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, визначених пунктами 1 - 6 частини першої цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Підставами касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Однак, скаржником в касаційній скарзі не зазначено судові рішення, які оскаржуються; вимоги до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги; не надано примірника касаційної скарги для направлення відповідачу; не зазначено дати отримання оскаржуваного судового рішення; не надано доказів сплати судового збору та/або не зазначено підстав для звільнення від сплати судового збору; не зазначено підстави касаційного оскарження.

Відповідно до статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

В тексті касаційної скарги скаржник зазначає, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року отримана нею 09 червня 2021 року. Наведене дає підстави колегії суддів вважати, що в даній справі оскаржується вказане судове рішення.

До Верховного Суду з касаційною скаргою скаржник звернулась 19 червня 2021 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті.

Зважаючи на те, що в матеріалах касаційної скарги відсутні докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови, колегія суддів убачає пропуск скаржником строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 321 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції приймаються, проголошуються, вручаються (видаються або надсилаються) учасникам справи в порядку, встановленому главою 9 розділу цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається     протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі     в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. 

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

У відповідності до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що належним доказом, який би підтверджував дату отримання судового рішення може бути: повідомлення отримане судом про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу скаржника, якщо таке рішення направлялось електронною поштою або поштове повідомлення із відміткою про його отримання, відмову в отриманні копії судового рішення або відсутність особи за адресою місцезнаходження, якщо судове рішення направлялось скаржнику поштою.

Згідно з частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням вищевикладеного, скаржнику слід усунути вказаний недолік касаційної скарги, подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати докази, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення або навести інші обґрунтування причин поважності пропуску такого строку та надати докази на їх підтвердження.

За змістом пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір  прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2  270,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 2  270,00 грн, а тому скаржнику слід надати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання уточнюючої касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням судових рішень, які оскаржуються; вимог до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги; надання примірника касаційної скарги для направлення відповідачу; надання доказів сплати судового збору або зазначення підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору; подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів, які підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення; зазначення підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 169, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначено в мотивувальній частині ухвали.

3. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              В.М. Шарапа