ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/3716/20
адміністративне провадження № К/9901/15721/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Мартинюк Н.М., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни
третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»
про визнання протиправною та скасування постанови,
провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 (головуючий суддя - Супрун Є.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 (головуючий суддя - Любчич Л.В., судді - Присяжнюк О.В., Спаскін О.А.)

ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог 
1.  У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61865805 від 17.04.2020.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова винесена приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. з порушенням частини другої статті  25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» при відкритті виконавчого провадження, оскільки її повноваження обмежені виконавчим округом міста Києва, а позивач, яка є боржником у виконавчому провадженні, зареєстрована та проживає у Полтавській області. 
3. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит».
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
4.  Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021, позов задоволено. 
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 17.04.2020 №61865805 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 04.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем.
5. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 06.08.2014 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; відомостей про зміну місця реєстрації паспорт ОСОБА_1 не містить. Судом зазначено, що відомості про фактичне місце проживання ОСОБА_1 , вказані у виконавчому написі приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. №7058 від 04.04.2020 ( АДРЕСА_2 ), не відповідають відомостям щодо фактичного місця проживання (реєстрації) боржника, які вказані у паспорті громадянина України.
6. Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що вказана у виконавчому написі №7058 від 04.04.2020 інформація про проживання боржника на час його вчинення у місті Києві не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання боржника на час відкриття виконавчого провадження, адже у протилежному випадку допускалася б можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (не підтвердженої доказами) для штучної зміни виконавчого округу. Оскільки приватним виконавцем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів того, що кошти боржника або інше майно на момент прийняття спірної постанови знаходились у виконавчому окрузі, на території якого приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює свою діяльність, то спірна постанова була винесена відповідачем неправомірно, тобто не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, і не за місцезнаходженням його майна (Полтавська область, смт. Диканька).
7. Суд апеляційної інстанції підтримав зазначені висновки, а також вказав, що саме на виконавця покладено обов`язок встановити, чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконання, відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», а у цій справі факт проживання позивача у місті Києві не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
8.  У квітні 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною подано касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021.
9. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.
10.  Касаційна скарга мотивована відсутністю правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.
12. Скаржник вказує на те, що нею правомірно було прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса №7058 від 04.04.2020, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., оскільки в ньому вказано місце проживання боржника - АДРЕСА_2 , а чинним законодавством не встановлено обов`язку виконавця перевіряти зміст виконавчого документу. Вважає, що законодавство не містить застереження про здійснення виконавчого провадження виключно за місцем реєстрації боржника, а тому, отримавши заяву стягувача та виконавчий напис нотаріуса, в яких зазначено, що місцем проживання боржника є місто Київ, при відкритті виконавчого провадження нею не було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відповідач вважає, що адреса, яка зазначена в паспорті боржника, не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 проживала на день відкриття виконавчого провадження саме у Полтавській області.
13. У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Зазначає, що у місті Києві ніколи не проживала, а відповідач, всупереч ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не пересвідчилася з достовірних джерел про наявність майна боржника у його виконавчому окрузі та про місцезнаходження боржника.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
14.  Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2021 для розгляду справи №440/3716/20 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Жука А.В., суддів Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко  Ж.М.
15. Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
16. Ухвалою Верховного Суду від 28.07.2021 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
17. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 28.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з наданням днів відпочинку судді Мельник-Томенко Ж.М.
18. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від  28.07.2021 визначено новий склад суду: головуючого суддю - Жука А.В., суддів - Мартинюк  Н.М., Данилевич Н.А.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
19. Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.04.2020 №61865805 винесена приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. від 04.04.2020 №7058 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 14 756,00 грн.
20. Відповідно до виконавчого напису від 04.04.2020 №7058 адресою боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_2 .
21. Згідно з копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , позивач з 06.08.2014 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відомостей про зміну місця реєстрації паспорт ОСОБА_1 не містить.
22. Згідно з довідою від 04.05.2020 №04-17/395, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Диканська лікарня планового лікування» Диканської районної ради, ОСОБА_1 працює у КП «Диканська лікарня планового лікування» на посаді завідувача клініко-діагностичної лабораторії, лікаря - лаборанта з 05.07.20110 по даний час (наказ про призначення № 219-к від 05.07.2010).
III. Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги
23. За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24.  Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
25. Приймаючи рішення про задоволення позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували фактичне проживання боржника за вищевказаною адресою у місті Києві, а саме лише зазначення у виконавчому документі інформації про проживання боржника у місті Києві без відповідного підтвердження не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документу не за місцем виконання.
26. Підставою для відкриття касаційного оскарження відповідач зазначив відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» в контексті відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за місцем проживання/перебування боржника, вказаному у виконавчому документі та/або заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження.
27. За змістом частини 2 зазначеної статті приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
28. У касаційній скарзі відповідач вважає, що адресою, яка має враховуватися виконавцем при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, є адреса, зазначена у виконавчому документі, і чинне законодавство не зобов`язує виконавця піддавати перевірці відомості, що містяться у виконавчому документі (у цій справі - у виконавчому написі нотаріуса).
29. Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №380/7750/20, сама лише вказівка на місце проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа приватним виконавцем, територіальний округ якого охоплює місце виконання, визначеного за цією адресою. Хоча приватний виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі, водночас приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Закріплені у статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків.
30. У вказаній постанові Суд дійшов висновку про те, що визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.
31. Колегія суддів зауважує, що вказаний висновок був сформований Верховним Судом після прийняття рішення судом апеляційної інстанції, а тому погоджується з доводами скаржника про необхідність відкриття касаційного провадження саме на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України. Разом з тим, Суд зазначає, що вказана правова позиція, викладена у подібних правовідносинах, має бути врахована під час вирішення цієї справи в порядку касаційного перегляду справи.
32. Також вищезазначена правова позиція була підтримана Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.07.2021 у справі №380/9335/20.
33. За змістом вказаної постанови, Верховним Судом було сформовано низку правових висновків, які колегія суддів також враховує під час касаційного перегляду справи:
- приватний виконавець є особою, уповноваженою державою на примусове виконання рішень, тобто є суб`єктом владних повноважень, на дії якого поширюються вимоги, встановлені статтею 2 КАС України;
- факт реєстрації особою свого місця проживання безумовно свідчить про те, що особа обрала певну адресу місцем свого проживання. Законом не заборонено особі мати декілька місць проживання, але у будь-якому випадку адреса, зареєстрована особою у встановленому порядку, виходячи з положень частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є офіційною адресою, а отже, особа правомірно очікує, що за цією адресою з нею буде вестися офіційне листування, а також вчинятимуться й інші юридичні дії, що пов`язані з місцем її проживання;
- частина друга статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження»;
- незареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено самою особою (що відповідатиме принципу вільного вибору місця проживання, встановленому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин, оскільки просте зазначення будь-якої адреси без перевірки відповідних обставин не робить цю адресу саме адресою місця проживання особи у розумінні вказаного Закону;
- виконавець має реальну можливість перевірити місце знаходження боржника шляхом перевірки необхідної інформації у Єдиному демографічному реєстрі або шляхом запиту до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи. Такі дії відповідатимуть вимогам частини другої статті 2 КАС України, яких приватний виконавець має дотримуватись;
- відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень;
-  нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо). Верховний Суд наголосив, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.
34. Судами попередніх інстанцій встановлено, що приватним виконавцем не здійснювалася перевірка місця проживання боржника, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 на дату відкриття виконавчого провадження проживала за адресою: АДРЕСА_2 , а тому Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та правомірно скасували постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 17.04.2020 №61865805. Оскаржувані судові рішення прийняті відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 31.03.2021 у справі №380/7750/20 та від 15.07.2021 у справі №380/9335/20, отже, підстави для його скасування відсутні.
35. Стосовно доводів касаційної скарги про те, що наявність зареєстрованого місця проживання боржника не є підтвердженням того, що особа на день відкриття виконавчого провадження проживає саме за зареєстрованою адресою, суд касаційної інстанції зауважує, що у випадку, якщо особа не повідомила іншого, саме цю адресу, з урахуванням приписів частини десятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», необхідно враховувати під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження відповідно до вимог частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». 
36. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
37. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
38. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного виконавця Київського виконавчого округу Дорошкевич Віри Леонідівни залишити без задоволення.
2. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі № 440/3716/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Н.А. Данилевич   Н.М. Мартинюк