Справа № 338/197/20 
Провадження № 22-ц/4808/418/21 
Головуючий у 1 інстанції Рибка Л. Я. 
Суддя-доповідач Василишин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача                Василишин Л.В.,
суддів:                        Девляшевського В.А., Максюти І.О.
секретаря                        Капущак С.В.
за участю                        представника апелянта ОСОБА_1 
представника позивача - адвоката Данилюк Г.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу АТ “Укртрансгаз” на рішення Богородчанського районного суду від 14.12.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - філія “Управління магістральних газопроводів “Прикарпаттрансгаз” Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.
На обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що наказом начальника філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" №03-к від 16 січня 2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки (табельний номер - 50016862) у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Позивач вважає зазначений наказ про звільнення з роботи незаконним, оскільки відповідачем належним чином не було виконано покладеного на нього обов`язку щодо працевлаштування позивача. ОСОБА_2 стверджує, що відповідач не запропонував йому всі наявні на підприємстві вакантні посади, безпідставно не задоволив його заяву від 04 червня 2019 року про переведення на вакантну посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки до новоствореного підрозділу АТ "Укртрансгаз" - філії "Оператор ГТС" з віддаленим місцем роботи в м. Івано-Франківську.
Крім того, відповідачем не було враховано переважне право ОСОБА_2 на залишення на роботі. До того ж, відповідач звільнив позивача з роботи незважаючи на те, що належно обґрунтованим рішенням профспілкового комітету первинної профспілкової організації апарату філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" було постановлено відмовити у наданні згоди на розірвання з ним трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підстав п. 1 ст. 40 КЗпП України, що є порушенням чинного трудового законодавства. 
З наведених підстав ОСОБА_2 просив:
- визнати незаконним наказ директора філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" Михайліва В.І. від 16 січня 2020 року №03-к про звільнення ОСОБА_2 з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки, з 16 січня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України;
- поновити позивача на вищевказаній посаді;
- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн, а також понесені судові витрати, допустивши негайне виконання рішення суду в межах стягнення середнього заробітку за один місяць та щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі.
Рішенням Богородчанського районного суду від 14 лютого 2020 року позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ директора філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" Михайліва В.І. від 16 січня 2020 року №03-к про звільнення ОСОБА_2 з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки 16 січня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_2 на посаді інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з 17 січня 2020 року.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2020 року по 14 грудня 2020 року включно в розмірі 195 396 гривень 54 копійки, з утриманням з цієї суми податків й інших обов`язкових платежів в порядку, визначеному Податковим кодексом України.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень та 12 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, 840 гривень 80 копійок сплаченого судового збору, та на користь держави 2 794 гривні 77 копійок судового збору.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із винесеним рішенням, АТ "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Скарга обґрунтована тим, що в АТ "Укртрансгаз" мало місце скорочення штату працівників та наказом від 16 січня 2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки, однак при цьому відповідач належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування позивача.
Позивачу з часу попередження до часу звільнення 5 разів пропонувалися вакантні посади близько 25 посад кожного разу, від яких він відмовився. Відповідачем належними та допустимими доказами доведено, що дві вакантні станом на 01.06.2019 року посади у філії «Оператор ГТС України» були вже зайняті до 26.07.2019 року, а переведення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та прийняття на роботу ОСОБА_5 здійснено задовго до прийняття рішення про скорочення штату та проведення заходів з вивільнення, тому такі дії повністю узгоджуються з ст. 64 ГК України.
Висновок суду, що відповідачем не доведено факт, що з 23.09.2019 року по 16.01.2020 року у товаристві не з`явилося жодної вакантної посади, не відповідає дійсності, оскільки на вимогу суду було представлено всі накази та зміни до штатних розписів, з яких вбачаються протилежні обставини. В зазначений період у АТ «Укртрансгаз» не з`явилося жодної вакантної посади, яка могла бути запропонована позивачу та відповідала б його досвіду та кваліфікації.
Суд першої інстанції помилково визнав встановленою обставину щодо подання позивачем 04.06.2019 року заяви про переведення його на посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки до новоствореного підрозділу АТ "Укртрансгаз" - філії "Оператор ГТС" з віддаленим місцем роботи в м. Івано-Франківську, оскільки такі твердження позивача не підтверджені жодним доказом.
Щодо рішення профкому від 07 листопада 2019 року №16, то таке не містить підпису голови профкому та аргументованої, з посиланням на правові норми відмови, оскільки той факт, що позивач є єдиним годувальником сім`ї та те, що на його утриманні знаходиться дружина і неповнолітня дитина, не є свідченням незаконності його звільнення. 
Такий висновок згідно ч. 7 ст. 43 КЗпП України та ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» є необґрунтованим і роботодавець вправі був вирішувати питання про звільнення працівника без годи профспілки.
Посилаючись на вказані обставини, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог. 
Стороною позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивачем заперечено доводи скарги. 
У засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції представник апелянта скаргу підтримала, просила її задоволити.
Представник позивача скаргу не визнала, просила відмовити в її задоволенні за безпідставністю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Матеріалами справи встановлено, що 22 червня 2016 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду змінного інженера ІІ категорії КС-4 газокомпресорної служби Богородчанського лінійного відділу управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" (запис №8 у трудовій книжці № НОМЕР_1 ).
26 жовтня 2016 року відповідно до наказу №342-к ОСОБА_2 переведено на посаду завідувача господарства. Відповідно до наказу філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" №173-к від 22 червня 2017 року позивача переведено до філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" на посаду інженера з пожежної безпеки ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки. 
Наказом № 213-к від 19 липня 2017 року  ОСОБА_2 переведений на посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки.
Рішенням одноосібного акціонера - НАК "Нафтогаз України" – від 29 вересня 2017 року за №136 створено філію "Оператор газотранспортної системи України" ПАТ "Укртрансгаз" (т. 1 а.с. 148).
Рішенням акціонера АТ "Укртрансгаз" від 05 червня 2018 року за №188 найменування відокремленого підрозділу змінено на філія "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз". 
В рамках реалізації анбандлінгу КМУ прийнято рішення про створення ПАТ "Магістральні газопроводи України", міжнаглядовою радою якого та наглядовою радою НАК "Нафтогаз України" 24 липня 2018 року підписано Меморандум про взаєморозуміння щодо відокремлення оператора ГТС. Підготовка до остаточного відокремлення Оператора ГТС України відбувалась шляхом створення філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз", та окремої юридичної особи - ТОВ "Оператор ГТС України", засновником якого є АТ "Укртрансгаз".
Наказом АТ "Укртрансгаз" від 01.08.2019 року №559 "Про зміни до штатного розпису" прийнято рішення скоротити у філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" низку посад, зокрема, посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки (п. 1.4.) (т. 1 а.с.146-147, 163).
08.08.2019 року філією “Управління магістральних газопроводів” “Прикарпаттрансгаз” видано наказ №162 “Про скорочення посад” (т. 1 а.с. 26-27).
27.08.2019 року  ОСОБА_2 попереджено про наступне вивільнення та запропоновано перелік вакантних посад по АТ “Укртрансгаз” станом на 27.08.2019 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від запропонованих посад, зазначивши, що з переведенням не згідний (т. 1 а.с. 29-31).
Наказом АТ “Укртрансгаз” від 30.08.2019 року №635 затверджено зміни до штатних розписів з 01.09.2019 року, в тому числі працівників філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” (т. 2 а.с. 215, 216-217).
Наказом АТ “Укртрансгаз” від 06.09.2019 року №653 затверджено зміни до штатних розписів з 06.09.2019 року, в тому числі працівників філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” (том-2, а.с.218-222).
Наказом АТ “Укртрансгаз” від 16.09.2019 року №666 затверджено зміни до штатних розписів з 16.09.2019 року, в тому числі працівників філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” (т. 2 а.с. 223-226).
Так само затверджено зміни до штатних розписів наказами АТ “Укртрансгаз” від 30.09.2019 року №708, від 10.06.2019 року №749, від 31.10.2019 №793, від 15.11.2019 №828, від 29.11.2019 №870, від 16.12.2019 року №899, від 28.12.2019 №928 (т. 2 а.с. 227-247, т. 3, а.с. 1-23, 24-38, 39- 53, 54-74, 75-108, 119-143).
04.09.2019 року, 12.09.2019 року, 18.09.2019 року, 24.09.2019 року та 23.10.2019 року ОСОБА_2 запропоновано перелік вакантних посад по АТ “Укртрансгаз”, від яких ОСОБА_2 відмовився, зазначивши, що з переведенням не згідний (т. 2 а.с. 36-60).
ОСОБА_2 звертався зі скаргою до начальника управління Держпраці в Івано-Франківській області, в якій зазначив, що 04.06.2019 року він отримав усну вказівку від начальника відділу кадрів написати заяву на перевід його до новоствореної філії - Оператор газотранспортної системи України. Заяву було написано. Однак, через тиждень працівник відділу кадрів в усній формі повідомив ОСОБА_2 , що його заяву на перевід не прийняли в Києві, а 25.07.2019 року на посаду прийняли ОСОБА_5 з іншої області (т. 1 а.с. 61).
Як вбачається з відповіді АТ “Укртрансгаз” на адвокатський запит ОСОБА_6 , до відділу кадрів філії УМГ “Прикарпаттрансгаз” заява ОСОБА_2 щодо переведення його на посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки у філію “Оператор газотранспортної системи України” не надходила, про що свідчить відсутність реєстрації в загальному відділі філії (т. 1 а.с. 164).
Згідно з копією Витягу з протоколу засідання профкому первинної профспілкової організації апарату філії управління магістральних газопроводів “Прикарпаттятрансгаз” від 07.11.2019 року №16, профком постановив відмовити у наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з інженером 2-ї категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки ОСОБА_2 , у зв`язку із скороченням штату за п. 1 ст. 40 КзпП України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 є єдиним годувальником в сім`ї та на утриманні знаходиться дружина ОСОБА_7 та неповнолітня дитина ОСОБА_2 , 2012 р.н. (т. 1 а.с. 64-65).
Наказом філії “Управління магістральних газопроводів” “Прикарпаттрансгаз” №03-к від 16.01.2020 року ОСОБА_2 звільнено з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки 16.01.2020 року, у зв`язку зі скороченням посади, згідно п. 1 ст. 40 КзпП України (т. 1 а.с. 25). 
Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що консультації з первинною профспілковою організацією про заходи запобігання звільненню чи зведення їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення не проведені. Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області констатовано порушення директором філії вимог ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, оскільки роботодавець звернувся з відповідним поданням щодо надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем до первинного профспілкового органу лише 29 жовтня 2019 року після винесення припису щодо усунення порушень вимог ч. 1 ст. 43 КзПП України. До того, ж такої згоди профспілковою організацією не надано, навпаки, профспілковим комітетом первинної профспілкової організації апарату філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" постановлено відмовити в наданні згоди.
Також відповідач не довів належними та допустимими доказами, що при зміні в організації виробництва та праці, скороченні штату, зокрема, посади позивача, роботодавець дотримався вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, що ОСОБА_2 запропоновані всі наявні в АТ "Укртрансгаз" вакантні посади, які б відповідали його кваліфікації, а також вакантні посади, які він міг би займати з огляду на його освіту (за твердженням позивача, документи про здобуття ним економічної освіти містились в його особовій справі) та наявний досвід роботи (т. 1 а.с. 21-23). Більше того, товариством не виконано вимоги ухвали суду від 24 червня 2020 року в частині надання інформації про перелік всіх вакантних посад у філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз", куди мав намір перевестись позивач, і які були наявні на підприємстві в період з 27 серпня 2019 року по 16 січня 2020 року - до дня звільнення ОСОБА_2 з роботи (такі надані представником АТ "Укртрансгаз" тільки станом на 01 червня 2019 року) (т. 4 а.с. 3 - 26).
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.
Згідно статті 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).
У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скороченнячисельностіабо штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази що до змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.
Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
У спірному випадку, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем проведено звільнення позивача з порушенням вимог ст. 49-2 КЗпП України, оскільки з часу попередження про звільнення по дату звільнення позивачу не було запропоновано всі вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Це випливає з наступного.
Не зважаючи на вжиті відповідачем заходи щодо здійснення пропозиції роботи, позивач відмовлявся від них і продовжував працювати. Після попередження про звільнення 27.08.2019 року, наказом від 16.01.2020 року ОСОБА_2 було звільнено в порядку п. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак, як правильно встановив суд першої інстанції, вільні вакансії йому пропонувалися тільки станом на 24 вересня 2019 року. Проте з 24 вересня 2019 року і до моменту звільнення – 16 січня 2020 року, робота більше не пропонувалася.
Таку ситуацію представник відповідача суду пояснила тим, що посад, які б відповідали кваліфікаційному рівню ОСОБА_2 , за вказаний період не було.
Разом з тим, на виконання ухвали Богородчанського районного суду від 28.09.2020 року АТ “Укртрансгаз” надано перелік вакантних посад працівників філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” лише станом на 01.06.2019 року (т. 4 а.с. 3-26).
Саме в частині вакантних посад у філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” за спірний період, вимогу суду першої інстанції виконано не було.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.04.2021 року витребувано у АТ "Укртрансгаз" письмову інформацію, а саме перелік вакантних посад в філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ "Укртрансгаз" та окремо в Управлінні охорони праці та пожежної безпеки філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ "Укртрансгаз" за період з 27 серпня 2019 року по 16 січня 2020 року. 
На виконання вимог ухвали апеляційного суду АТ “Укртрансгаз” надано перелік вакантних посад працівників філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” станом на 27.08.2019 року, 01.09.2019 року, 16.09.2019 року (т. 5 а.с. 5-48).
Окрім того, “Укртрансгаз” надано перелік вакантних посад працівників філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” станом на 01.10.2019 року, 16.10.2019 року, 01.11.2019 року, 16.11.2019 року, 01.12.2019 року, 16.12.2019 року, 01.01.2020 року, 16.01.2020 року (т. 5 а.с. 49-101).
Аналізуючи представлений перелік посад, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, що вищевказані вакантні посади філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” було запропоновано ОСОБА_2 .
Зокрема, за період з 01.10.2019 року по 16.01.2020 року ОСОБА_2 не пропонувалась жодна вакантна посада, хоча з представленої відповідачем інформації вбачається, що вакантні посади у цей період були, зокрема в філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз”.
Щодо їх відповідності можна зазначити, що як вбачається зі списку посад, які пропонувалися ОСОБА_2 станом на 27.08.2019 року (т. 1 а.с. 29), провівши їх вибірковий аналіз, останньому пропонувалися, зокрема, посади інженера з технічного нагляду, провідного інженера з організації праці, майстра по ремонту свердловин, провідного інженера, бухгалтера 1 категорії, техніка, майстра, бухгалтера з дипломом спеціаліста та ін. На 09.09.2019 року йому пропонувалися посади інженера з організації праці, бухгалтера з дипломом спеціаліста інженера, інженера з ремонту, метрології, економіста та ін. (т. 1 а.с. 32-41).
В переліку вакантних посад філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” станом на 01.11.2019 року були посади інженера, начальника сектору, інженера з безпеки руху, бухгалтера та ін.
В переліку посад станом на 16.11.2019 року: інженер, інженер з безпеки руху, бухгалтер, змінний інженер, вантажник, водій транспортно-прибиральної машини та ін.
В переліку посад станом на 01.12.2019 року: інженер, інженер з підготовки кадрів, диспетчер з транспортування газу, інженер з безпеки руху та ін.
В переліку посад станом на 01.01.2020 року та 16.01.2020року: посада бухгалтера, інженера, економіста зі збуту, економіста, економіста з матеріально-технічного забезпечення, водія автотранспортного засобу та ін.
Тобто існували посади такого ж характеру, які пропонувалися і на час попередження позивача – наприклад на 27.08.2019 року та 09.09.2019 року, так і на 16.11.2019 року, 01.11.2019 року, 01.12.2019 року та на час звільнення - 16.01.2020 року.
У судовому засіданні представник відповідача зазначену обставину підтвердила. Однак суду пояснила, що посади не пропонувалися, оскільки з 01.01.2020 року припинялася діяльність філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” та створювалася окрема юридична особа для транспортування газу. Тому не було доцільності пропонувати позивачу посаду тимчасово, що б порушувало його права. Крім того, виходячи з концепції діяльності товариства та зважаючи на процеси, які проводилися щодо оптимізації, було прийнято рішення не приймати на роботу працівників до ТзОВ “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз”.
Проте суд не знаходить такі доводи обґрунтованими, оскільки вони не спростовують обов`язку роботодавця зробити таку пропозицію.
Щодо відмови профкому в наданні згоди на звільнення, то роботодавець припустився порушення, оскільки подання про надання згоди було подано тільки після перевірки управління Держпраці, а консультації про заходи щодо запобігання звільненню чи зведення їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків, взагалі не проведено. Щодо самої відмови в наданні згоди, то колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо його обґрунтованості, оскільки вказані профкомом причини не можна вважати об`єктивними. Критерій, який профспілка взяла за основу, стосувався б вирішення питання при порівнянні кваліфікації та роботи, однак не є обґрунтованим при наданні згоди на звільнення під час скорочення саме посади ОСОБА_2 .
Також, суд помилково взяв до уваги, як доказ, пояснення позивача щодо подання ним 04 червня 2019 року заяви до відділу кадрів Прикарпатрансгазу про переведення в філію “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” на аналогічну посаду, оскільки жодного доказу фактичності такої обставини не здобуто. Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком, що аналізуючи здійснені переведення працівників відділу, в якому працював позивач, до філії “Оператор газотранспортної системи України” АТ “Укртрансгаз” та прийняття на роботу працівника з іншої області поза процедурою скорочення, вказує на певний суб`єктивізм по відношенню до ОСОБА_2 . І такий судом правильно розцінено як порушення роботодавця в процедурі звільнення, що грубо порушує права позивача, оскільки його фаховість та рівень оцінювалися не в рівних умовах з іншими працівниками.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в наведеній частині суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, однак це не призвело до ухвалення неправильного рішення.
Судом правильно встановлено, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог трудового законодавства, зокрема, позивачу не було запропоновано всіх вакантних посад, які з`явились на підприємстві до 16 січня 2020 року включно, тобто власник не виконав обов`язку щодо працевлаштування працівника, тому у суду були підстави для задоволення позову.
Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу АТ “Укртрансгаз” залишити без задоволення.
Рішення Богородчанського районного суду від 14.12.2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 25.06.2021 року.

Суддя-доповідач:                                                        Василишин Л.В.
Судді:                                                                        Девляшевський В.А.
                                                                        Максюта І.О.