ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 658/215/21
номер провадження 22-ц/819/1213/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача) Базіль Л.В.
суддів: Бездрабко В.О.
                Приходько Л.А.
секретар Дундич А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Лященко В.В. зі складенням повного тексту судового рішення 16.04.2021 року в цивільній справі №658/215/21 за позовом ОСОБА_1 до Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

       У січні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області, в якому просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 проживала за однією адресою разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 з 01.09.1972 року по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 10,32 га, розташовану на території Тавричанської сільської ради Каховського району, Херсонської області, кадастрові номер якої – 6523580500:07:053:0011 та 6523580500:07:090:0316, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 891927, виданим Каховською районною державною адміністрацією Херсонської області 25.10.2006 року в порядку спадкування після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Позовна заява мотивована тим, що її тітку  ОСОБА_2 оголошено померлою, та відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Каховським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 03.10.2018 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,32 га (кадастровий номер 6523585000:07:053:0011, 6523585000:07:090:0316), що розташована на території Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області. 
       Позивач зазначала, що відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.10.2017 року ОСОБА_2 визнавалась безвісно відсутньою, датою її зникнення зазначено 25 червня 2009 року. До цього часу місцем реєстрації ОСОБА_2 було село Мар`янівка, Каховського району, Херсонської області.
       Відповідно до акту фактичного проживання осіб від 20 січня 2021 року за адресою АДРЕСА_1 до липня 2009 року були зареєстровані та проживали: власник будинку ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
       З посиланням на положення ст.1264 ЦК України позивач звернулась до Каховської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що відсутні докази прийняття нею спадщини та правовстановлюючі документи на спадкове майно.
       У зв`язку з наведеним просила задовольнити її позовні вимоги.
       Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
       Не погоджуючись із вказаним рішення суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов хибного висновку про те, що позивачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на доведення факту постійного проживання з ОСОБА_2 з 10.09.1972 року по день смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок неналежної оцінки доказам, доданим до позовної заяви, а саме довідці Тавричанської сільської ради від 05.02.2021 року, яка не містить інформації стосовно дати фактичного проживання позивачки за спірною адресою, безпідставно відхилив покази свідків, які вказують на те, що позивач постійно проживала з тіткою в с. Мар`янівка.
       Стверджує, що суд беручи до уваги довідку Тавричанської сільської ради від 27 квітня 2020 року, дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 не проживала на день смерті в с. Мар`янівка, Каховського району, Херсонської області, оскільки була знята з реєстрації за місцем проживання за рішенням суду від 12 жовтня 2017 року.
       Своє звернення до суду за захистом порушених прав, обумовлює вимогою про встановлення факту її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини для можливості в подальшому отримати спадщину, як спадкоємець четвертої черги. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 , адвокат Бебік О.О. доводи викладені в апеляційній скарзі підтримав з посиланням на викладені в ній обставини, просив скаргу задовольнити.
       Від сільського голови Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області Ожго С. надійшло на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу місцевого самоврядування. Крім того, зазначив про те, що в задоволенні позовних вимог не заперечує.
Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , адвоката Бебік О.О., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Предметом позову у цій справі є встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду від 19.06.2018 року оголошено померлою. Рішення набрало законної сили 19.07.2018 року.
Місцем реєстрації та постійного проживання ОСОБА_2 було село Мар`янівка, Каховського району, Херсонської області.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.10.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено актовий запис №3.
На день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно яке складається із земельної ділянки, загальною площею 10,32 га, кадастровий номер 6523585000:07:053:0011, 6523585000:07:090:0316 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області.
ОСОБА_1  з посиланням на факт її проживання із спадкодавцем звернулась до  Каховської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги.
Постановою державного нотаріуса Каховської районної державної нотаріальної контори Херсонської області, Заремба С.А. від 22 грудня 2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що відсутні докази прийняття 
 ОСОБА_1  спадщини  та правовстановлюючих  документів на спадкове майно. У вказаній постанові також зазначено про те, що за даними Спадкового реєстру заповіти, посвідчені від імені померлої відсутні, спадкова справа не заводилась.
Судом також встановлено, що до оголошення ОСОБА_2 померлою, вона була визнана судовим рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 23.10.2017 року, безвісно відсутньою. В цьому ж рішенні встановлено, що факт відсутності за місцем проживання ОСОБА_2 підтверджується інформацією наданою Тавричанською сільською радою та Каховським ВП ГУПН в Херсонській області, згідно яких остання не проживає в с. Мар`янівка з 2006 року та місце знаходження її не відоме.
       Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на доведення факту постійного проживання з ОСОБА_2 з 01.09.1972 року по день смерті останньої – ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки ОСОБА_2 , з 2006 року не знаходилась за адресою АДРЕСА_1 , що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Суд також зазначив, що встановлення факту проживання за однією адресою разом зі спадкодавцем не породжує для позивача будь-яких юридичних наслідків.
Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу)
       За ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішення суду про це.
       Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України).
       Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).
       Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу (ч.1,2 ст.1258 ЦК України).
       Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
       Відповідно до ст. 1264 ЦК України в редакції на момент відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), у  четверту чергу спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.
       Апеляційний суд зауважує, що інститут спільного проживання було введено в національне законодавство з 01.01.2004 року з набранням чинності ЦК України, Сімейним Кодексом України, до цього часу положення діючого законодавства, а саме ЦК УРСР, Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР зазначених положень не містили.
       Тому встановлення факту спільного проживання може бути встановлено лише з 01.01.2004 року.
       Крім того, юридично значимо для ОСОБА_1 виходячи із положень ст.1264 ЦК України та мети встановлення факту, є встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому встановлення факту спільного проживання з 01.01.2004 року по 01.01.2006 рік (часу відсутності ОСОБА_2 ) не має для позивача юридичного значення та не породжує за собою наслідки для позивача – наявність права на спадщину, як спадкоємця четвертої черги.
       З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що 
 ОСОБА_2 з 2006 року була відсутня за місцем своєї реєстрації 
(с. Мар`янівка, Каховського району, Херсонської області), що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, а встановлення факту спільного проживання з 01.01.2004 року по 01.01.2006 рік, не дає позивачу підстав для визнання за нею права на спадкування за законом згідно зі ст.1264 ЦК України на спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, зводяться до цитування змісту позовної заяви.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Повний текст постанови складений 09.07.2021 р.
       Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий                               Л.В.Базіль

Судді:      В.О.Бездрабко

        Л.А.Приходько