П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 521/20900/20	
Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.,
суддів: Єщенка О.В. ,  Танасогло Т.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 26.01.2021 року у справі № 521/20900/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області молодшого лейтенанта Петровського Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3501784 від 01.12.2020р.

В С Т А Н О В И В:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом, у якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3501784 від 01.12.2020р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірну постанову винесено із порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3501784 від 01.12.2020р. ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій та вини водія. Зокрема, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь-які докази, у т.ч. зібрані в автоматичному режимі, які доводили вину водія. Крім того, позивачу роз`яснювались його процесуальні права уже після винесення спірної постанови, що на думку ОСОБА_1 , унеможливило належний його захист та об`єктивний розгляд справи із урахуванням пояснень.
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.01.2021р. у справі №521/20900/20 позов ОСОБА_1 – задоволено.
Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №3501784 від 01.12.2020р., винесену інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області молодшого лейтенанта Петровським Дмитром Сергійовичем – скасовано.
Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції вказав на наявність порушення суб`єктом владних повноважень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не роз`яснення особі, щодо якої складається постанова, її прав та обов`язків, не забезпечено правом на правову допомогу.
Не погодившись з вищеозначеним рішенням місцевого суду Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що оскаржуване рішення судом першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим відповідач просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції зазначає, що інспектор патрульної поліції не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є відповідний орган на який покладено обов`язок із розгляду справи про адміністративне правопорушення. Натомість, ані Департамент патрульної поліції України, ані структурний підрозділ - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, судом першої інстанції, як належні відповідачі, до участі в розгляді справи не залучались. 
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегією суддів установлено, що 01.12.2020р. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz CLA, державний номерний знак – НОМЕР_1 , у м.Одесі по вул.Архітекторській.
Апеляційним судом з`ясовано, що водія вищевказаного транспортного засобу було зупинено інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області молодшим лейтенантом Петровським Д.С. та винесено постанову серії ЕАН №3501784 від 01.12.2020р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування автомобілем без реєстраційних документів на транспортний засіб.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1  ст.4 КАС України).
Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Відповідно до  ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1  ст.126 КУпАП  підвідомчі органам Національної поліції.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Із системного аналізу вищеозначених законодавчих приписів слідує, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.1  ст.126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені таких органів.
Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональні обов`язки щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1  ст.126 КУпАП.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 р. у справі №724/716/16-а.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органом Національної поліції у розглядуваній справі є Департамент патрульної поліції, а Управління патрульної поліції в Одеській області – його структурним підрозділом, від імені якого, зокрема, інспектор Управління патрульної поліції в Одеській області молодший лейтенант ОСОБА_2 , уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.
Однак, Департамент патрульної поліції, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді даної адміністративної справи, судом першої інстанції не залучено, заміну неналежного відповідача не проведено.
Таким чином, Малиновським районним судом м.Одеси здійснено розгляд справи за участю неналежного відповідача - інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області молодшого лейтенанта Петровського Д.С.
До того ж, слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно  під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Оскільки адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача, з урахуванням відсутності у суду апеляційної інстанції можливості здійснити його заміну на належного, колегія суддів дійшла висновку про передчасність висновків місцевого суду щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.
Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Судом апеляційної інстанції, що, у даному випадку, судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Відтак, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 26.01.2021 року у справі № 521/20900/20 підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 268, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 26.01.2021 року у справі № 521/20900/20 – скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області молодшого лейтенанта Петровського Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3501784 від 01.12.2020р. – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, з урахуванням приписів ст.272 КАС України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.