УХВАЛА
26 липня 2021 року
м. Київ
справа № 759/16862/18
провадження № 61-15348св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна», 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про визнання незаконними наказів та протоколів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулуза касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року в складі судді Коваль О. А., рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року в складі судді Коваль О. А. та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року в складі колегії суддів Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М.,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року позивач  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» (далі - ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна»), у якомупросив:
- визнати незаконним та скасувати наказ від 25 січня 2017 року № 13-ОД «Про створення комісії з перевірки знань з питань охорони праці»; наказ від 28 березня 2017 року № 30-ОД «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці»; наказ від 03 квітня 2017 року № 33-ОД «Про затвердження результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці»; наказ від 03 липня 2017 року № 359 «Про припинення трудового договору (контракту); протоколів засідання атестаційної комісії з атестації робочих місць за умовами праці в ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» від 30 березня 2017 року; протоколу № 1 зборів трудового колективу, проведених за допомогою електронної пошти» від 12 лютого 2016 року; акт про порушення посадових обов'язків від 01 липня 2016 року;
- зобов'язати ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» поновити  ОСОБА_1 на посаді звукорежисера; 
- виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 липня 2017 року по 05 липня 2018 року у розмірі 121 436, 64 грн; 
- зобов'язати  ТОВ  «Телерадіокомпанія  «Україна»  повернути сплачений  ОСОБА_1 при подачі позову судовий збір.   
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 липня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі.
Представник ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» звернувся до суду з заявою про поновлення строку для подання доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до  ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» про визнання незаконними наказів та протоколів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та їх долучення до матеріалів справи.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року вищевказану заяву представника ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» задоволено.Поновлено ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна» строк для подання доказів у справі та долучено їх до матеріалів даної цивільної справи згідно опису в заяві від 25 листопада 2019 року.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня   2020 року, відмовлено у задоволенні позову.
20 жовтня 2020 року ОСОБА_1  звернувся до Касаційного цивільного суду          у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року.  
Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали зі Святошинського районного суду міста Києва. 
28 січня 2021 року справа № 759/16862/18 надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за  позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про визнання незаконними наказів та протоколів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            І. О. Дундар
                                                                                                            Є. В. Краснощоков