ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/2535/21
Головуючий у 1-й інстанції: Рєпін К.К. 
Номер провадження: 33/819/218/21                 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі:
судді Калініної О.В., 
при секретарі Литвиненко К.М., Джига С.Е., Зимі Я. А.
за участю адвоката Найченка О.Є., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Найченка Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат Найченко О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, викликати до суду та допитати в якості свідків осіб, які зазначені у протоколі відносно ОСОБА_1 від 03.02.2021 року . Витребувати з УПП в Херсонській області ДПП відеозапис з нагрудної камери поліцейського під час здійснення повноважень щодо складання протоколу відносно ОСОБА_1 . 
Вказує, що постанова суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом матеріального і процесуального права.
Постанова є необґрунтованою, прийнята за результатами неповного дослідження доказів , без врахування положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини , а тому а підлягає скасуванню із закриттям справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Суд порушив право ОСОБА_1 на справедливий розгляд, оскільки розглянув справу за одне засідання без його виклику та без належного дослідження доказів.
Про те, що справа розглянута ОСОБА_1 стало відомо вже після винесення судом постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Суд на доведеність винуватості ОСОБА_1 послався на висновок КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР щодо результатів медичного огляду, який є недопустимим доказом.
Інспектором поліції не був дотриманий порядок проходження огляду на стан сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП , оскільки підставою для проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі є незгода водія на проведення огляду на місці зупинки , незгода водія з його результатами. 
Протокол про вчинення адміністративного правопорушення було складено 03.02.2021 року без виклику особи стосовно якої його складено, а отже з порушенням норм КУпАП. 
Посилаючись на ч. 5 ст. 266 КУпАП зазначає, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.
Зазначає, що лікар, який оглядав ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння зазначала, що жодних ознак сп`яніння у нього не виявлено.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №100259 від 03.02.2021 року взагалі було складено на іншу особу та не зрозуміло в якому місці і за участю яких осіб.
На вказані обставини суд не звернув увагу під час розгляду справи. 
Суд зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків. Проте письмові пояснення осіб не можуть братися до увагу, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.
Зауважує, що в матеріалах справи відсутній повний відеозапис (з часу зупинки правопорушника і до закінчення складання адміністративних матеріалів) з нагрудної камери поліцейського. 
Вказана обставина позбавляє можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були дотримані працівниками поліції вимоги законодавства стосовно оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, чи було повідомлено особу за яке саме правопорушення по відношенню до неї складається адміністративний протокол та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час його складання.
На думку апелянта лише витребування даного запису може надати суду можливість встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладеного у Постанові КАС ВС від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а зазначає, що всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Адвокат Найченко О.Є. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив постанову скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду , в судові засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Адвокат Найченко О.Є. вважав можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 , та вказав на узгодженість з ним позиції захисту. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.
Мотиви Суду.
На підставі положень ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Положеннями ст. 268 КУпАП імперативно регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За приписами ст. 277-2 КУпАП повідомлення про розгляду справи здійснюється шляхом направлення повістки особі , яка притягається до адміністративної відповідальності, і яка вручається цій особі не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді. 
Під час апеляційного розгляду адвокат Найченко О.Є. вказав на те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про дату , час та місце розгляду справи. Після того , як до нього прийшли поліцейські для внесення виправлень у протокол про адміністративне правопорушення 07.04.2021 року він дізнався про те, що відносно нього складено протокол , зрозумів, що протокол буде направлено до суду , а тому за допомогою захисника вжив заходів для того , що відстежити рух протоколу. Однак, з отриманої інформації про рух справи на сайті судової влади вони з`ясували , що розгляд справи вже відбувся через 5 днів від надходження протоколу до суду , жодних викликів чи повісток ОСОБА_1 не отримував, що перешкодило йому прийняти участь у розгляді справи . Із прийнятим судовим рішенням ОСОБА_1 ознайомився через ЄДРСР . Копію протоколу ОСОБА_1 не вручали , запрошення до поліції для складання протоколу він не отримував. У день розгляду справи 12.04.2021 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному. 
З матеріалів справи видно, що протокол про адміністративне правопорушення від 03.02.2021 року надійшов до суду після дооформлення 07.04.2021 року , 08.04.2021 року була сформована судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду на 08.15 год. 12.04.2021 року , однак жодних відомостей про те, що ця повістка була направлена ОСОБА_1 та вручена йому із дотриманням вимог ст. 277-2 КУпАП , матеріали справи не містять. 
Інші відомості про своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи у матеріалах провадження відсутні.
Наявне у справі оголошення для ОСОБА_1 про призначення справи до розгляду , за відсутності відомостей про його опублікуванні на сайті та доказів ознайомлення ОСОБА_1 із цим оголошенням , не можна визнати належним підтвердженням обізнаності ОСОБА_1 із датою та часом розгляду справи. 
Враховуючи , що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, як того вимагають положення ст. 277-2 , ст. 268 КУпАП, суд першої інстанції не мав визначених законом підстав для розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
У справі «Маліге проти Франції» («Malige v. France», заява № 27812/95, рішення від 23.09.1998 року) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, у тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Рішенням ЄСПЛ у справі « Гурепко проти України » від 08.04.2010 року констатовано порушення права заявника, якого не було належним чином повідомленим про розгляд його справи судом , на забезпечення важливих процедурних гарантій та забезпечення права на справедливий суд, і ці процедурні недоліки були достатньо серйозними , аби ставити під сумнів справедливість провадження.
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 і дані про його повідомлення про дату, час та місце судового розгляду в матеріалах справи відсутні, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова підлягає скасуванню, як така, що ухвалена із порушенням права ОСОБА_1 на захист шляхом особистої участі в судовому засіданні, надання пояснень та доказів, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови із прийняттям нової постанови судом апеляційної інстанції.
Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення судам необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення та про порушення митних правил ( справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа Озтюрк проти Німеччини " рішеня від 21.02.1984 року, «Маліге проти Франції» рішення від 23.09.1998 року, «Гурепко проти України » від 08.04.2010 року).
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.
Статтею 7 КУпАП гарантовано забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, зокрема: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності із законом.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З постанови від 12.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18.01.2021 року о 17:00 год., в м. Херсоні на привокзальній площі, керував т/з Skoda д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в медичному закладі КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" ХОР, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
Суд дійшов висновку, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, зокрема:
даними протоколу серії: ДПР18 №100259 від 03.02.2021 року у якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- висновком КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" ХОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2021 року у відповідності до якого за результатами проведеного 18.01.2021 року о 18:00 год. медичного огляду ОСОБА_1 встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 у яких він зазначив, що 18.01.2021 року став учасником ДТП на пл. Привокзальній, після чого погодився проїхати до медичного закладу для освідування та пройшов медичний огляд;
- даними, що містяться в відеофайлі з нагрудного відео реєстратора поліцейських.
Здійснюючи апеляційний перегляд вказаної постанови суду апеляційний суд враховує наступне.
Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Згідно із ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст. 252, 280 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону , повно і всебічно не встановив фактичні обставини справи та не дав належну оцінку доказам у справі.
З метою перевірки доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд дослідив наявні у справі докази, за клопотанням апелянта дослідив нові докази - копію акта медичного огляду від 18.01.2021 року, додаткові відеозаписи з нагрудного відео реєстратора поліцейського, допитав поліцейського, що склав протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 . 
Поліцейська Ганжа Р.С. , яка доставила ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на виклик апеляційного суду не з`явилася. 
Вбачається, що 03.02.2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 100259 відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що він 18.01.2021 року о 17:00 год., в м. Херсоні на привокзальній площі, керував т/з Skoda д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 205 від 18.01.2021 року , чим порушив п. 2.9а ПДР України.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано його копію, копію висновку щодо результатів медичного огляду б/н , пояснення ОСОБА_1 .
Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 100259 , як видно складено лише 03.02.2021 року, за відсутності ОСОБА_1 , протокол ним не підписаний, копія протоколу йому не вручена та не направлена за місцем проживання , що є порушенням вимог ст. 254 , ст. 256 КУпАП та права ОСОБА_1 на захист , оскільки він не отримав права при складанні протоколу надати свої пояснення по суті адміністративного правопорушення, йому не було роз`яснені права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП.
Додані до протоколу пояснення ОСОБА_1 отримані , як видно 18.01.2021 року і їх зміст зводиться лише до його пояснень про те , що він пройшов медичний огляд і у разі позитивного висновку він зобов`язується 25.01.2021 року з`явитися у приміщення ПП для складання адміністративних матеріалів. 
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 станом на 03.02.2021 року був обізнаний зі змістом висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та доказів того, що ОСОБА_1 отримав повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 03.02.2021 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення, проте ухилився від явки до патрульної поліції.
Пояснення поліцейського в апеляційному суді ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 отримав виклик про явку для складання протоколу на 03.02.2021 року не приймається до уваги , оскільки такі твердження жодним доказом не підтверджені. 
07.04.2021 року, після повернення протоколу судом для його дооформлення, поліцейським у протоколі було зроблено виправлення ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , де під час внесення виправлення у протокол ОСОБА_1 письмово зазначив , що потребує допомоги адвоката. Після внесення до протоколу виправлення ОСОБА_1 , як видно із матеріалів справи та відеозапису не було вручено копію протоколу та не отримано пояснень по суті правопорушення, не роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення, оскільки під час складання цього протоколу не в повній мірі були дотримані вимоги законодавства.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року ( далі- Інструкція) , також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Відповідно до п. 12 Розділу ІІ. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно вимог, передбачених, пунктами 15-20 Розділу ІІІ. Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. 
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4 до вказаної Інструкції), видається на підставі акта медичного огляду. 
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. 
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Крім того, як прямо передбачено п. 22 Розділу ІІІ. Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду передбачене право водія оскаржити висновок у встановленому законом порядку. 
Незважаючи на вказані вимоги нормативно-правових актів, якими повинен був керуватися поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи щодо ОСОБА_1 не містять беззаперечних даних про те, що ці вимоги були дотримані. 
На долученому до матеріалів справи Висновку відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду, що підтверджує пояснення апелянта в суді апеляційної інстанції про те, що всупереч вимогам Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння ОСОБА_1 в присутності поліцейського, який його доставив, безпосередньо після проведення огляду не повідомлявся і його копія під підпис йому не вручалась.
З матеріалів справи видно, що висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння безпосередньо після огляду ОСОБА_1 18.01.2021 року всупереч вимогам п. 20 Інструкції не складався , його копія поліцейському та ОСОБА_1 18.01.2021 року не вручалася, що не спростовувалося в апеляційному суді і поліцейським ОСОБА_2 
З висновку видно, що дата його заповнення 18.01.2021 року виправлена без будь- яких застережень. Обставини справи в цілому доводять , що вказаний висновок не був складений 18.01.2021 року у день проведення медичного огляду, у ОСОБА_1 відбиралися зразки біологічної речовини . Доказів отримання результатів їх дослідження 18.01.2021 року справа не містить. 
Складання висновку щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння із порушенням вимог 15-20 Розділу ІІІ. Інструкції тягне за собою його недійсність , що прямо передбачено п. 22 Розділу ІІІ. Інструкції , що залишилося поза увагою суду. 
Наведені обставини свідчать про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом, оскільки висновок щодо результатів медичного огляду з наведених вище підстав не можна визнати дійсним. 
Сам по собі відеозапис з відео реєстратора поліцейського , на якому зафіксовано частково обставини проходження медичного огляду ОСОБА_1 не є доказом , який доводить факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння .
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР не може бути обґрунтовано доказами, які зібрані поліцейським із порушенням приписів ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Тому постанову суду не можна визнати законною, вона підлягає скасуванню, як така, що прийнята без дотримання вимог закону щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи та вимог щодо належної оцінки доказів.
За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга адвоката Найченка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково , а постанова від 12.04.2021 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Найченка О.Є. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2021 року року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію постанови направити учасникам справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя
Херсонського апеляційного суду ( підпис) О.В. Калініна