ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/3418/17
адміністративне провадження № К/9901/58684/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів:  Рибачука А.І., Стеценка С.Г., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  21 березня 2018 року (колегія суддів: Аблов Є.В., Літвінова А.В., Мазур А.С.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2018 року (колегія суддів: Пилипенко О.Є., Глущенко Я.Б., Кузьмишина О.М.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Великоанадольського вогнетривкого комбінату» до Держгеонадра про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ
У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» звернулося до  суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, в якому просив:
- визнати протиправною діяльність Державної служби геології та надр України, яка полягає у відмові у продовженні на 20 років дії спеціального дозволу на користування надрами № 468 від 29.02.1996, виданого ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат»;
- зобов`язати Державну службу геології та надр України прийняти рішення про продовження на 20 років дії спеціального дозволу на користування надрами № 468 від 29.02.1996, виданого ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат».   
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018,  позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, яка полягає у відмові у продовженні на 20 років дії спеціального дозволу на користування надрами №468 від 29.02.1996, виданого Публічному акціонерному товариству «Великоанадольський вогнетривкий комбінат».
Зобов`язано Державну службу геології та надр України розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» від 12.08.2015 №817 на продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 29.02.1996 №468, виданого приватному акціонерному товариству «Великоанадольський вогнетривкий комбінат».
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права,  просить їх скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що  згідно ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції. Відтак дія дозволу є чинною до закінчення проведення антитерористичної операції, а тому відсутні підстави для продовження строку дії дозволу.
Ухвалою Верховного Суду від 28.08.2018  відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, а судові рішення залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не   підлягає  задоволенню  з наступних підстав.
Судами встановлено, що на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №468 від 29.02.1996, строком дії 20 років (до 29.02.2016), виданого Державною службою геології та надр України, відповідно до наказу від 25.10.2011 №135, Публічне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» здійснює видобування сировини для виробництва вогнетривкої цегли на ділянці надр (площа 702,6 га): Володимирське родовище, розташованій в Волноваському районі Донецької області (північна околиця с.Володимирівка).
З огляду на закінчення строку дії спецдозволу, позивач відповідно до вимог пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок №615) згідно з яким для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, 21.08.2015 звернувся до Держгеонадра з заявою щодо продовження дії спецдозволу (вих.№817 від 12.08.2015, копія з відміткою про отримання додається).
Листом Держгеонадра від 06.10.2015 вих. №13135/13/12-15 зазначену заяву було повернуто підприємству, з посиланням на некомплектність поданих документів відповідно до пункту 14 Порядку №615.     
Позивач 10.12.2015 повторно звернувся до Держгеонадра із заявою про продовження строку дії спецдозволу (вих.№1473 від 07.12.2015, та в подальшому додатково до цієї заяви - із заявою від 02.02.2016 вих.№176).
Листом Держгеонадра від 29.08.2016 вих.№15310/13/12-16 зазначені заяви повернуто позивачу, з посиланням на невідповідність пакету документів вимогам Порядку №615, саме - пункту 15. Одночасно, відповідач повідомив, що згідно зі статтею 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII із внесеними змінами від 02.03.2015 pоку 222-VIII, ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.
З огляду на зазначені обставини, та тимчасову (на період проведення антитерористичної операції) чинність для позивача спецдозволу, підприємство в черговий раз, 15.09.2016 звернулося до відповідача із заявою про продовження строку дії спецдозволу (вих. від 12.09.2016 №1392, зареєстровано відповідачем за вх.№ 14864/02/12-16 від 15.09.2016).
31.01.2017 позивачем засобами поштового зв`язку було отримано від відповідача лист вих.№831/13/12-17 від 17.01.2017, яким відповідач повернув заяву позивача разом з доданими до неї документами (вхідний 15.09.2016 №14864/02/12-16) та в черговий раз проінформував про нормативні приписи статті 5 України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи  частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що Публічним акціонерним товариством «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» подано відповідачу повний пакет документів, необхідний для продовження дії спеціального дозволу, проте останнім у встановлений законом строк безпідставно не надіслано відповідного рішення про продовження строку дії дозволу або відмови у такому продовженні.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 19 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.
За приписами абз. 8 ст. 16 Кодексу України про надра, переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюється Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (далі - Порядок № 615).
Відповідно до п.14 Порядку № 615, у разі виникнення потреби у закінченні геологічного вивчення, геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, та затвердження запасів родовища корисних копалин, продовженні видобування корисних копалин строк дії дозволу продовжується за наявності інформації про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр, за результатами здійснення останнього заходу державного нагляду (контролю). 
Для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. 
У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. 
Надрокористувач, що не подав заяву в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу. 
Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону. 
Органом з питань надання дозволу погоджується продовження строку дії дозволу на всі види користування надрами з Мінприроди у порядку, визначеному пунктом 9 цього Порядку.
Строк продовження дії дозволу не може перевищувати строки, передбачені пунктом 7 цього Порядку.
Пунктом 7 Порядку №615 унормовані строки, на які надаються дозволи, зокрема, дозвіл на видобування корисних копалин надається не більш як на 20 років.
Абзацом 14 пункту 14 Порядку № 615 передбачено, що рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі.
Згідно з п.8 Порядку №615 для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1. У заяві зазначаються назва і місцезнаходження ділянки надр, вид корисних копалин, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, а також підстава надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку. Інформація про реєстрацію документів, що надійшли для надання дозволу, протягом трьох робочих днів з дня реєстрації розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу. Документи, що не відповідають вимогам цього Порядку, повертаються заявникові. Інформація про повернення документів протягом трьох робочих днів з моменту прийняття рішення про повернення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу.
Пунктом 15 Порядку № 615 визначено підстави для відмови надрокористувачеві у продовженні строку дії дозволу, у разі: невиконання ним умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою; прийняття органом місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства; подання заявником документів не в повному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних даних; невідповідності документів, поданих заявником, вимогам пункту 14 цього Порядку; наявності інформації від правоохоронних органів та суб`єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; відмови Мінприроди у погодженні продовження строку дії дозволу.
Судами встанолвено та сторонами не заперечується, що  разом із заявою від 12.09.2016 року №1392 підприємство надало відповідачу повний пакет документів, перелік яких передбачений Порядком №615, а саме:
- оригінал погодження Міністерства екології і природних ресурсів України (від 18.01.2016 № 5/3-6/559-16);
- оригінал погодження Держгірпромнагляду України (від 31.12.2015 №5679/0/2-06/6/15);
- пояснювальна записка (2016 рік);
- завірена копія Протоколу ДКЗ СРСР (від 14.06.1972 р. №6578);
- завірена копія Протоколу ЦКЗ СРСР (від 20.02.1991 р. №361);
- каталог географічних координат;
- оглядова карта М 1:200000;
- ситуаційний план Володимирського родовища М-Б 1:25000;
- план підрахунку запасів Володимирського родовища М: 5000;
- топографічний план поверхні Володимирського родовища М: 5000;
- геологічні розрізи по лініям 1-І та ІІ-ІІ;
- позитивний висновок державної експертизи № 88 від 23.09.2015.
Водночас ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.
Саме керуючись вказаною нормою відповідач щоразу повідомляв позивача про те, що дія дозволу є чинною до закінчення проведення антитерористичної операції, а відтак відсутні підстави для продовження строку його дії, що є чинною.
Водночас, колегія суддів вказує, що автоматичне продовження дії строку дозволу на період проведення антитерористичної операції не унеможливлює право позивача на продовження строку дії дозволу на строк, встановлений пунктом 7 Порядку №615, тобто не більш як на 20 років, а не на умовний термін - до закінчення антитерористичної операції. А відповідач жодним чином не обмежений повноваженнями щодо неможливості розгляду заяви на продовження строку дії дозволу, у випадку, коли строк продовжений  на підставі ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить продовжити спеціальний дозвіл на користування надрами на 20 років, що сприятиме  забезпеченню стабільності відносин та уникненню від свавільних дій держави.  
Конституційний Суд України виходить з того, що принцип юридичної визначеності як складова конституційного принципу верховенства права є сукупністю вимог до організації та функціонування системи права, процесів правотворчості та правозастосування у спосіб, який забезпечував би стабільність юридичного становища індивіда. Зазначеного можна досягти лише шляхом законодавчого закріплення якісних, зрозумілих норм (абзац третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 6 червня 2019 року № 3-р/2019).
Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (законні очікування). Таким чином, юридична визначеність передбачає, що законодавець повинен прагнути до чіткості та зрозумілості у викладенні норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права (абзаци четвертий - шостий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20 червня 2019 року № 6-р/2019).
За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).
Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №    1-р/2020 вказано, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування).
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись  статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                         А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   А.І. Рибачук

                                                                                                                      С.Г. Стеценко