ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №2-2425/11
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2511/21 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Хухрова С.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Абухіна Р.Д., 
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви, поданої в порядку ст.433 ЦПК України
У липні 2019 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі-АТ «Райффайзен Банк Аваль»,банк, стягувач)звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання щодо стягнення коштів з боржників  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Заява мотивована тим, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26 січня 2011 року з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банка солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 578 728,63 грн. та судові витрати. 
Зазначало, що протягом 2013-2019 років в АТ «Райффайзен Банк Аваль» проводились зміни в організаційній структурі Одеської регіональної дирекції, у тому числі у структурному підрозділі який супроводжує роботу із виконавчими документами, змінювались працівники та відбувалось територіальне переміщення Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів.
Вказувало, що 30 травня 2019 року Приморським районним судом м.Одеси видані виконавчі листи №2-2425/11 про стягнення солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 578 728,63 грн. та судові витрати 1820 грн.
У виконавчому документі зазначено, що рішення вступило в законну силу 08 лютого 2011 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання один рік, тобто до 08 лютого 2012 року. Виконавчий лист канцелярією суду направлено банку 30 травня 2019 року та отримано ним 14 червня 2019 року.
Посилаючись на те, що станом на 24 липня 2019 року зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитом перед банком не виконано, заборгованість за кредитним договором складає в сумі 578 728,63 грн., стягувач просив задовольнити його заяву (а.с.104-107).

Зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 15 серпня 2020 року заява АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволена. 
Поновлено банку строк на пред`явлення виконавчих документів щодо стягнення коштів з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які були видані по цивільній справі №2-2425/11 (а.с.138-140).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив її скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити банку у задоволенні заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу про стягнення з нього заборгованості до виконання. 
Доводи апеляційної скарги, зокрема, зводяться до того, що заявник не надав належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин пропуску для пред`явлення виконавчого листа щодо нього до виконання (а.с.150-153).
Правом відзиву на апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» не скористалося.
Учасники судового процесу в судове засідання, призначене на 31 серпня 2021 року, за виключенням представника апелянта, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин та бажанням прийняти участь у її розгляді особисто не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.
Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України сууд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судове рішення оскаржено лише боржником ОСОБА_1 в частині, яка стосується нього, а тому ухвала суду першої інстанції в частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа стосовно боржниці ОСОБА_2 до виконання апеляційним судом не переглядається.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Найду Д.І., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлені апеляційним судом фактичні обставини справи
Встановлено, що 16 березня 2007 року  між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а в подальшому АТ «Райффайзен Банк Аваль»)  та   ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким вона отримала кредитні кошти в розмірі 63 024 доларів США, зі строком погашення 16 березня 2027 року (а.с.117-119).
16 березня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір поруки (а.с.120-121). 
У березні 2010 року банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 578 728,63 грн.(а.с.1-4). 
26 січня 2011 року до суду надійшла заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в якій представник банка підтримав позов, просив розглянути справу у його відсутність (а.с.67).
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26 січня 2011 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто солідарно на користь банку сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 578 728,63 грн. та судові витрати (а.с.69-70).
26 січня 2011 року судом направлені сторонам копії судового рішення від 26 січня 2011 року, повідомлення про те, що сторони їх отримали відсутні (а.с.75).
28 вересня 2011 року від представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Жемової І.І. надійшла заява до суду в якій вона просила видати їй на руки рішення суду та виконавчі листи. В матеріалах справи відсутні дані про отримання представником банка рішення суду та виконавчих документів (а.с.76).
11 квітня 2019 року від представника банка Звєзділіної -Полішко А.Д. до суду надійшла заява про ознайомленні з матеріалами справи (а.с.88-91).
22 квітня 2019 року від адвоката Вуйка В.А. в інтересах банка до суду надійшла заява про видачу та направлення копії рішення суду і виконавчих листів на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в м. Київ (а.с.93).
Одночасно адвокатом надані:
-довідка про те, що заборгованість за кредитним договором станом на 16 квітня 2019 року становить 578 728,63 грн., судові витрати складають 1820 грн., які боржниками не погашено (а.с.94);
-довідка про те, що за період з 26 січня 2011 року по 16 квітня 2019 року згідно журналу вхідної кореспонденції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» копія рішення суду від 26 січня 2011 року та оригінали виконавчих листів №2-2425/11 не надходили (а.с.95); 
-інформація з Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України про те, що на боржника ОСОБА_2 . Другим Приморським ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження 12 квітня 2018 року, яке завершено (без дати завершення), а на боржника ОСОБА_1 . Другим Малиновським ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження 17 січня 2019 року (а.с.99-100,100-зворот).
30 травня 2019 року судом на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направлено рішення суду від 26 січня 2011 року та два виконавчих листа по справі №2-2425/11 (а.с.103).
31 липня 2019 року вказаний адвокат в інтересах банка звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, додавши довідку про те, що заборгованість за рішенням суду станом на 24 липня 2019 року боржниками не погашено (а.с.104-108).
Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2019 року Приморським районним судом м.Одеси стягувачу видані виконавчі листи №2-2425/11 про стягнення солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 578 728,63 грн. та судові витрати 1820 грн.(а.с.115-116). 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), який діяв на час спірних правовідносин, виконавчі документи, зокрема з виконання судових рішень, можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом. Обчислення цього строку починається з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Отже, за загальним правилом, встановленим Законом №606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Згідно ст.23 Закону №606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Разом з тим, 05 жовтня 2016 року набула чинності нова редакція Закону «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Крім того, за змістом пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404 трирічний строк пред`явлення виконавчих документів до виконання розповсюджено і на виконавчі листі, видані до набрання чинності цим законом.
Тобто, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме три роки.
Право на звернення із заявою про поновлення такого строку передбачено ч.6 ст.12 Закону №1404
Таким чином, поширення дії норм Закону №1404-VIII на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.6 ст.12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч.1ст.433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у ч.1 ст. 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
З матеріалів справи вбачається, що рішенням  Приморського районного суду м.Одеси від 26 січня 2011 року з  відповідачів  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1   стягнуто солідарно  на користь банка сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 578 728,63 грн. та  судові витрати. Рішення суду вступило в закону силу 08 лютого 2011 року, сторонами не оскаржено. 
30 травня 2019 року по справі №2-2425/11 Приморським районним судом м.Одеси видано виконавчі листи №2-2425/11 про стягнення солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором.
Тобто, виконавчий лист відносно ОСОБА_1 видано в період дії норм Закону №1404-VIII. 
У виконавчому документі зазначено, що рішення суду набрало законної сили 08 лютого 2011 року і строк пред`явлення виконавчого документу для виконання діє до 08 лютого 2012 року(а.с.116).
Таким чином, 08 лютого 2012 року закінчився строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання за Законом №606-XIV.
Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу відносно боржника ОСОБА_1 до виконання, представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначив, що строк пропущено з тих підстав, що у 2013-2019 роках в АТ «Райффайзен Банк Аваль» проводилися зміни в організаційної структурі Одеської регіональної дирекції, у т.ч. у структурному підрозділі який супроводжує роботу за виконавчими документами, так як змінювалися працівники(звільнення, переведення), відбулося територіальне переміщення Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів з матеріалами справ проблемних позичальників (документами виконавчого провадження) з м.Одеси до Відділу у м.Херсоні. Територіальне переміщення підрозділу по роботі з виконавчими документами, значна кількість справ виконавчого проведення на виконанні у одного працівника, ускладнили роботу по своєчасному зверненню АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду для отримання копії рішення суду та оригіналу виконавчого документа відносно боржника ОСОБА_1 (а.с.104-105). 
Задовольняючи заяву заявника про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль», що є підставою для поновлення строку.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.
Згідно з ч.ч.1-2ст.368 ЦПК України 2004 року (яка діяла на час постановлення рішення суду), питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. 
Обов`язок звернутись із заявою до суду про видачу виконавчого листа та пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених ст.22 Закону № 606-XIV, покладено саме на стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Згідно з ч.1 ст.371 ЦПК України 2004 року стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
З матеріалів справи вбачається, що за заявою представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» справа розглянута у їх відсутність.
В свою чергу 28 вересня 2011 року від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про видачу на руки рішення суду та виконавчого листа відносно ОСОБА_1 , але представник банку за рішенням суду та виконавчим документом не з`являвся тривалий час, а отримав рішення суду та виконавчий документ на боржника лише 30 травня 2019 року.
Тобто, виконавчі листи були видані АТ «Райффайзен Банк Аваль» 30 травня 2019 року після закінчення строку пред`явлення їх до виконання, з пропуском строку.
Крім того, колегією суддів звернута увага на те, що адвокатом банка надана інформація з Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України що на боржника ОСОБА_1 . Другим Малиновським ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження 17 січня 2019 року, тобто виконавче провадження відкрито коли виконавчий лист ще не було отримано 30 травня 2019 року банком в суді, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви банку про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , виданого судом 30 травня 2019 року (а.с.99-100,100-зворот). 
У відповідності до приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Заявник ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції належними та беззаперечними доказами не довів, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання ним було пропущено з поважних причин.
Невиконання боржником судового рішення в добровільному порядку та виявлення відсутності виконавчого листа після спливу понад одного року після набрання рішення суду законної сили, не свідчить про поважність причин пропуску АТ «Райффайзен Банк Аваль» пред`явлення виконавчого листа до виконання, в розумінні ст.371 ЦПК України 2004 року та ст.433 ЦПК України, яка діє на теперішній час. 
Більш того, АТ «Райффайзен Банк Аваль» є юридичною особою, має у штаті фахових юристів та осіб, які повинні здійснювати контроль за станом виконання судових рішень, ухвалених на користь банку. Тим більше, у випадку невиконання боржником судового рішення у добровільному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, 26 січня 2011 року від представника ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява в якій він просив розглянути справу у його відсутність (а.с.67).
28 вересня 2011 року від представника ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» Жемової І.І. надійшла заява до суду в якій вона просила видати їй на руки рішення суду та виконавчі листи (а.с.76).
Тобто, заявник був обізнаний зі змістом ухваленого судового рішення ще 28 вересня 2011 року, однак тривалий час жодних дій щодо отримання виконавчого листа відносно ОСОБА_1 та звернення його до примусового виконання вчинено банком не було. Будь-яких перешкод для вчинення таких процесуальних дій для стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» встановлено не було.
За змістом ст.ст.1,27 ЦПК України 2004 року, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Аналогічні норми містяться й в ст.ст.2,44,49 ЦПК України.
Зазначені положення закону поширюються і на стадію виконання судового рішення, яка є частиною судового розгляду.
Посилання заявника на те, що у 2013-2019 роках в АТ «Райффайзен Банк Аваль» проводилися зміни в організаційної структурі Одеської регіональної дирекції, у т.ч. у структурному підрозділі який супроводжує роботу за виконавчими документами, до уваги не приймаються, оскільки банк мав об`єктивну можливість своєчасно вчиняти процесуальні дії щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання до боржників,які мають велику заборгованість перед банком, а обставин, які б унеможливлювали своєчасне вчинення дій заявником щодо належного виконання рішення суду, не наведено. Банк пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав доказів поважності причин його пропуску.Отже, підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання відносно ОСОБА_1 відсутні. 
Доводи заявника на вищевказані причини пропуску строку є необґрунтованими, неналежне виконання своїх трудових обов`язків співробітником банку не підтверджує поважність причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки відсутність моніторингу діяльності працівників АТ «Райффайзен Банк Аваль» та контролю за виконанням ними судово-претензійної роботи  в період з січня 2011 року по квітень 2019 року свідчить про бездіяльність АТ «Райффайзен Банк Аваль» як сторони виконавчого провадження. 
Заявник, як юридична особа, мав всі можливості для пред`явлення виконавчого документа до виконання у строк,передбачений законом, враховуючи значну заборгованість боржника ОСОБА_1 за рішенням суду, проте не скористався ними та пропустив цей строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання без поважних причин.
З огляду на викладене, заявником не наведено достатніх обставин та доказів, які б підтверджували, що мають місце поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки виконавчий лист відносно ОСОБА_1 не було пред`явлено до виконання в результаті власного недбальства АТ «Райффайзен Банк Аваль». 
З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду від 15 серпня 2020 року в частині, яка стосується боржника ОСОБА_1 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову АТ «Райффайзен Банк Аваль» в задоволенні заяви в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 . 
Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 15 серпня 2020 року в частині поновлення акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» строк на пред`явлення виконавчого документа щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 , які були видані по цивільній справі №2-2425/11 скасувати.
В задоволенні заяви акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 01 вересня 2021 року.

Головуючий 

Судді :