КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач - Кулікова С.В
№ 22-ц/824/10552/2021
 
                                       П О С Т А Н О В А
 
                               І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                                           Справа № 760/32749/19
 
15 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кулікової С.В.
суддів                     - Заришняк Г.М.
                                 - Рубан С.М.
при секретарі          - Климчук Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Коробенка С.В., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
У листопаді 2019 року ТОВ «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі №2-629-1/10 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що товариство є новим кредитором в межах зобов`язання  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку із укладенням договору про відступлення прав вимог. Також обґрунтовуючи необхідність у поновленні строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі їх дублікатів, Заявник зазначив, що виконавчі листи були пред`явлені до виконання у травні 2011 року, та у 2014 році були повернуті відповідно до постанов державних виконавців про повернення. Проте фактично зазначені виконавчі листи були втрачені при направленні на адресу стягувача.
Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року заяву задоволено.
Стягувача ПАТ «Дельта Банк» на стадії виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2010 року в цивільній справі №2-629-1/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості замінено на його правонаступника - ТОВ «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку».
Видано дублікати виконавчих листів №2-629-1/10, виданих 17 березня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 499 994,50 грн., судовий збір в сумі 1 700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.
Поновлено строк для пред`явлення до виконання дублікатів виконавчих листів №2-629-1/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором кредиту №73316 від 12 грудня 2006 року в сумі 499 994,50 грн., судового збору в сумі 1 700 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року та в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що поза увагою суду залишився той факт, що в доданих заявником до заяви документах відсутній акт прийому-передачі реєстру боржників, наявність цього документу, підписаного обома сторонами договору про відступлення прав вимоги. Вважає, що суд не дослідив наявність у заявника правових та документально обгрунтованих підстав для заявлення вимог про заміну сторони у виконавчих листах.
Вказував на те, що твердження заявника про втрату при пересиланні постанов про повернення виконавчих документів стягувачу разом з оригіналами виконавчих документів по провадженням, які стосувалися обох боржників, тобто окремо по боржникам, є безпідставним та довільним припущенням заявника, яке не має відповідних документальних доказів. Заявником не надано жодного доказу саме втрати виконавчих листів.
Також вказував на те, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання попереднім стягувачем спливли ще до моменту початку процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», і навіть до моменту запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».
Вважає, що заявник, укладаючи договір про відступлення права вимоги, яке виникло на підставі ухваленого судом рішення майже через 10 років після його ухвалення, тобто після встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання, зробив це свідомо, не з`ясувавши взагалі обставин, пов`язаних з цим рішенням. Тобто, заявник діяв необачно, а тому ризики, пов`язані з укладенням угоди, лежать повністю на ньому, і не можуть бути підставою для задоволення його вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів.
ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у відзиві на апеляційну скаргу просило залишити ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 15.02.2021 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, та свідчать лише про уникнення боржником сплати заборгованості на виконання рішення суду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» - Чернишенко А.Г. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Задовольняючи заяву про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для задоволення таких вимог.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2010 року первісний позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 499 994,50 грн., судовий збір в сумі 1 700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. У задоволенні об`єднаного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору кредиту та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Соломянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2010 року залишено без змін.
 17 березня 2011 року судом видано виконавчі листи №2-629-1/10 (а.с. 204, том 1).
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2012 року замінено cтягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (а.с. 219-220 том 1).
28 листопада 2019 року заявник ТОВ «Фінансова установа «Європейська Факторингова компанія розвитку» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі №2-629-1/10 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
 Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник змінив.
У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» договір про відступлення права вимоги №1369/К від 11 травня 2019 року в установленному законом порядку не оспорювався, недійсним не визнавався, а отже в силу норм ЦК України є правомірним, і підлягає виконанню. Разом з цим в п. 5 Договору сторонами обумовлено, що оплата за цим договором була проведена до укладення Договору. Крім того з преамбули Договору вбачається, що він був укладений в рамках спеціального порядку визначеного Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», електронного аукціону. Дані про оскарження цих заходів, визнання їх недійсними чи не проведеними в матеріалах справи також відсутні. 
Для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження має значення факт укладення такого договору та передача документів новому кредитору. Факт передачі документів щодо боргових зобов`язань   підтверджується  випискою з Додатку №1 до Договору №1369/К про відступлення права вимоги від 11 травня 2019 року, який є реєстром   боржників та укладених договорів, права вимоги за якими відступаються новому кредитору.
Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором про відступлення права вимоги, є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає положенням ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 442 ЦПК України.
Отже висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви в частині заміни сторони стягувача є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в частині того, що суд не дослідив наявність у заявника правових та документально обгрунтованих підстав для заявлення вимог про заміну сторони у виконавчих листах є безпідставними.
Однак, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».
Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущенного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», посилалося на те, що строк пропущений з незалежних від заявника причин, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржників відсутнє, згідно Акту перевірки матеріалів кредитної справи оригінали виконавчих листів не передавалися ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», рішення фактично боржником не виконано.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2010 року первісний позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 499 994,50 грн., судовий збір в сумі 1 700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. У задоволенні об`єднаного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору кредиту та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Соломянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2010 року залишено без змін.
17 березня 2011 року судом видано виконавчі листи №2-629-1/10 (а.с. 204, том 1).
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2012 року замінено cтягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (а.с. 219-220 том 1).
Згідно з Актом перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_2 від 25 листопада 2019 року встановлено факт відсутності виконавчих листів, виданих Солом'янським районним судом м. Києва 17.03.2011 року у справі № 2-629-1/10
Постановою від 09.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-629-1, виданого 17.03.2011 Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 501814,50 грн. закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», та копію постанови направлено Личаківському ВДВС Львівського МУЮ (а.с. 88 том. 1).
Постановою від 27.01.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу, боржник ОСОБА_1 , стягувач АТ «УкрСиббанк», виконавчий лист № 2-629-1, виданий 17.03.2011 Солом'янським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 501814,50 грн. повернуто стягувачу та постановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 27.01.2015 року.
Матеріали справи не містять доказів, що ПАТ «Дельта Банк» пред'явив повторно виконавчий лист до виконання або йому було поновлено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.
З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення від 06 жовтня 2010 року сплив ще до придбання 11 травня 2019 року ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у даній справі.
Таким чином, під час продажу ПАТ «Дельта Банк» права вимоги ТОВ «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Банк вже втратив право пред'явлення виконавчого листа до виконання. А за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора - правонаступника стягувача переходять усі права первісного кредитора.
Разом з тим, суд першої інстанції, наведених обставин не врахував, неповно з'ясував обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, щодо наявності правових підстав для поновлення ТОВ «Європейська факторингова компанія розвитку» строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.
Колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви в частині видачі дублікатів виконавчих листів, з огляду на таке.
Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов'язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред'явлення його до виконання.
В постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Ураховуючи викладене та зважаючи на те, що ТОВ «Європейська факторингова компанія розвитку» не набуло права пред`явлення виконавчого листа до виконання у цій справі, оскільки первісний кредитор пропустив строк пред'явлення виконавчого листа ще до укладення договору про відступлення прав вимоги, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для відмови у видачі дублікату виконавчого листа.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи заяву, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права, що в силу ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів з постановленням в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні таких вимог заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України суд,
                                               п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська факторингова компанія розвитку про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання - відмовити.
В іншій частині ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 16 липня 2021 року.

Головуючий:                                                 Судді: