ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року	Львів	Справа № 607/8766/20 пров. № А/857/6483/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                   Запотічного І.І.,
суддів:                                                                       Бруновської Н.В., Довгої О.І.,
при секретарі судового засідання:                               Галаз Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільсьткій області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року (суддя Вийванко О.М., ухвалене в м.Тернополі) у справі № 607/8766/20  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання протиправною та скасування постанови, дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -    
                                                      ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішення у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням  Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області    від 02 листопада 2020 року позов  задоволено.  Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 18 грудня 2017 про закінчення виконавчого провадження №54405684. Зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішення у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відновити виконавче провадження №54405684 по примусовому виконані постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/11768/16-а від 12.06.2017.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням від 02.11.2020 року, його оскаржила третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області   подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване  судове рішення  від  02.11.2020 року  та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити.
В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що органом пенсійного фонду було повністю виконано судове рішення Тернопільського міськрайонного суду  від 01.03.2017 року, про що було повідомлено державного виконавця, а відтак оскаржувана постанова відповідачем винесена у повній відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».  Також апелянт зазначає, що діючим законодавством у 2007, 2008, 2009 роках не було передбачено ділення середньої заробітної плати за вимушений прогул по рішенню суду на кількість місяців. Крім цього апелянт покликається на порушення строків звернення позивача до суду з даним позовом.
Позивач у письмових поясненнях на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх необгрунтованими та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване  судове рішення без змін.
Відповідач Відділ примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у відзиві на апеляційну скаргу погоджується з доводами апелянта, просить задоволити їх в повному обсязі. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ АБ «Укргазбанк» у відзиві на апеляційну скаргу погоджується з доводами апелянта, просить задоволити їх в повному обсязі. 
В судовому  засіданні позивач заперечила проти апеляційної скарги, просила оскаржуване судове рішення залишити без змін.
В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи ПАТ АБ «Укргазбанк»  підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати оскаржуване судоверішення та прийняти нове яким в задоволенні позову відмовити.
Апелянт будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. 
Протокольною ухвалою суду від 24.05.2021 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2017 року, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Тернополі щодо неврахування до страхового стажу при призначенні пенсії періодів роботи на посаді головного бухгалтера Тернопільської філії АБ «Укргазбанк» та щодо не зарахування у розмір заробітної плати позивача з якої нараховується пенсія та зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області зарахувати стаж роботи при призначенні пенсії та в розмір заробітної плати з якої нараховується пенсія: 1) із 24 травня 2007 року по 23 жовтня 2007 року - заробітна плата 17848,28 грн.; 2) з 24 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року - заробітна плата 11078,26 грн.; 3) з 13 вересня 2008 року по 12 травня 2009 року - заробітна плата 82780,02 грн.; 4) з 13 травня 2009 року по 11 жовтня 2009 року - 45122,70 грн.; 5) з 12 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року заробітна плата 19078 грн. Також зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням у страховий стаж її періоди роботи і заробітну плату: 1) із 24 травня 2007 року по 23 жовтня 2007 року - заробітна плата 17848,28 грн.; 2) з 24 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року - заробітна плата 11078,26 грн.; 3) з 13 вересня 2008 року по 12 травня 2009 року - заробітна плата 82780,02 грн.; 4) з 13 травня 2009 року по 11 жовтня 2009 року - 45122,70 грн.; 5) з 12 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року заробітна плата 19078 грн. починаючи з 18 квітня 2016 року
На виконання вказаного судового рішення, 12.06.2017 був виданий виконавчий лист № 607/11768/16-а про зобов`язання Тернопільське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням у страховий стаж її періоди роботи і заробітну плату: 1) із 24 травня 2007 року по 23 жовтня 2007 року - заробітна плата 17848,28 грн.; 2) з 24 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року - заробітна плата 11078,26 грн.; 3) з 13 вересня 2008 року по 12 травня 2009 року - заробітна плата 82780,02 грн.; 4) з 13 травня 2009 року по 11 жовтня 2009 року - 45122,70 грн.; 5) з 12 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року заробітна плата 19078 грн. починаючи з 18 квітня 2016 року.
Відповідно до  ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Виконавчий документ передбачає відповідні вимоги, які він має містити, зокрема, у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (п.5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404).
Відповідно  до ч. 1 ст. 13 Закону № 1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частинами 1, 2, 3 статті 18 Закону № 1404 передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Також, частина 4 даної статті визначає, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, частина 1 статті 40 Закону № 1404 передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
З наявної в матеріалах справи постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.12.2017 за ВП №54405684 вбачається, що однією з підстав для закінчення вчинення державним виконавцем дій по виконавчому листу № 607/11768/16-а, виданого 12.06.2017, стала наявність повідомлення Тернопільського об`єднаного пенсійного фонду України Тернопільської області №19854/10 від 12.12.2017.        
Частини 2 та 3 статті 14 КАС України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 607/11768/16-а було видано про зобов`язання Тернопільське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням у страховий стаж її періоди роботи і заробітну плату: 1) із 24 травня 2007 року по 23 жовтня 2007 року - заробітна плата 17848,28 грн.; 2) з 24 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року - заробітна плата 11078,26 грн.; 3) з 13 вересня 2008 року по 12 травня 2009 року - заробітна плата 82780,02 грн.; 4) з 13 травня 2009 року по 11 жовтня 2009 року - 45122,70 грн.; 5) з 12 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року заробітна плата 19078 грн. починаючи з 18 квітня 2016 року.
Судом встановлено, що в порядку виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 01.03.2017 у справі №607/11768/16-а, за період з 24 травня 2007 року по 23 жовтня 2007 року враховано заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 17848,28 грн. із розбивкою по місяцях, за період з 24 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року, враховано заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 11078,26 грн. із розбивкою по місяцях, відповідно до довідки ВАТ "Укргазбанк" від 02.11.2007 №1204/12143/2017. За періоди з 13 вересня 2008 року по 12 травня 2009 року та з 13 травня 2009 року по 11 жовтня 2009 року враховано заробітну плату за час вимушеного прогулу за даним, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , а саме 10035,00грн. у травні 2009 року та 13260,00грн. у квітні 2010 року. За період з 12 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року враховано заробітну плату по листках тимчасової непрацездатності у розмірі 19028,79грн із розбивкою по місяцях, відповідно до довідки ВАТ"Укргазбанк" від 02.11.2007 №1204/12143/2017. листа ПАТ АБ «Укргазбанк» №1204/3236/248 від 02.03.2018
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що період з 13 вересня 2008 року по 12 травня 2009 року - 82780,02 грн. та період з 13 травня 2009 року по 11 жовтня 2009 року - 45122,70 грн. не були розбиті по місцях, не внесено у відомості персоніфікованого обліку корегуючи змін по заробітній платі і не включено у страховий стаж   ОСОБА_1  необхідний для перерахунку і виплату пенсії, а тому повідомлення Тернопільського об`єднаного пенсійного фонду України Тернопільської області №19854/10 від 12.12.2017 про виконання постанови суду є помилковим.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що державним виконавцем не в повній мірі були вчинені дії по виконанню постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2017 року, державний виконавець мав перевіряти боржника щодо виконання рішення суду в частині проведення Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в Тернопільській області перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням у страховий стаж її періоди роботи і заробітну плату: з 13 вересня 2008 року по 12 травня 2009 року - заробітна плата 82 780,02 грн.; з 13 травня 2009 року по 11 жовтня 2009 року - 45 122,70 грн.
Відтак  судом першої інстанції підставно  визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 18 грудня 2017 про закінчення виконавчого провадження №54405684 та зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішення управління забезпечення примусового виконання рішення у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відновити виконавче провадження №54405684 по примусовому виконані постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/11768/16-а від 12.06.2017.
Посилання апелянта на пропуск строку звернення до суду з даним позовом колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки матеріали справи підтверджують, що позивач в період з 2016 року по 2020 рік неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідними виписками із медичних закладів, а також після лікування проходила реабілітацію, а тому судом першої інстанції підставно визнано поважними причини пропуску  та поновлено строк звернення до суду з даним позовом.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги  не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване  рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 287, 308, 310,315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-
                                                          ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Тернопільській області  залишити без задоволення, а  рішення  Тернопільського міськрайонного суду  від  02 листопада  2020 року у справі № 607/8766/20 без змін.   
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 05.07.2021