16.07.21
33/812/259/21
Справа № 488/1615/21
Провадження № 33/812/259/21
П О С Т А Н О В А
Іменем України
16 липня 2021 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 04.05.2021 року о 08:30 год. в м.Миколаєві по пр.-ту Богоявленському,234 В , керував автомобілем DAEWOO, р/н НОМЕР_1 , по пр. Богоявленському, 234-В у м. Миколаєві в стані алкогольного сп`яніння, згідно тесту газоаналізатором Drager ARMF 0282, результат тесту 1,03 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
He погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 15 червня 2021 року подав апеляційну скаргу. Постановою судді Миколаївського апеляційного суду від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернено апелянту та роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно її подати через суд першої інстанції разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку..
25 червня 2021 року ОСОБА_2 повторно звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді. Зазначає, що не був присутній під час проголошення постанови, рішення було внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень 08 червня 2021 та цього ж дня він отримав його копію , з апеляційною скаргою вперше звернувся 15 червня 2021 року, тобто в десятиденний строк з моменту отримання постанови, а тому вважає, що строк не був ним пропущений.
Заслухавши ОСОБА_2 на підтримку клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.
Згідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі , коли він пропущений з поважних причин. 
Апеляційна скарга на вищевказану постанову від 01 червня 2021 року була подана лише 15 червня 2021 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.
Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.
Так, справа про адміністративне правопорушення була розглянута 01 червня 2021 року за участю  ОСОБА_1  і його захисника адвоката Зозулі О.М. 
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Підстав вважати, що постанова суду була проголошена в інший спосіб, ніж це передбачено діючим законодавством, матеріали справи не містять. 
З пояснень  ОСОБА_2 в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції вбачається, що він не був присутній на проголошенні постанови суду та дізнався про результати розгляду справи 02 червня 2021 року із телефонної розмови із секретарем судового засідання та отримав копію постанови 08 червня 2021 року.
Діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії, а з днем винесення постанови суду.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 чи його захисник звертались до Корабельного районного суду м. Миколаєва до 08 червня 2021 року із заявами про надання копії постанови суду від 01 червня 2021 року.
Крім того несвоєчасне надіслання копії рішення для внесення до ЄДРСР не змінює дати його постановлення та за своєю суттю не впливає на законність такого.
Таким чином, наведені у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для поновлення такого строку.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, що як. наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.
Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2021 року у передбачений ст.294 КУпАП строк. 
За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне скарження і у поновленні цього строку відмовлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити  ОСОБА_1  в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць