ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/5819/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Банаська О.О., Огородніка К.М. 
за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.
за участю представників: Кредитора (представник ТОВ " ФК "Інвестохіллс Веста") - Костаренко А.Ю. (дов. № 12 від 18.01.2021);
Скаржника (представник ТОВ "Львівські автобусні заводи") - Лихота О.В. (ордер №    1001337 від 07.03.2021) 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021

у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Івенстохіллс Веста"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи"
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи».
2. Заява ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» мотивована наявністю судових рішень, якими підтверджується безспірна заборгованість ТОВ «Львівські автобусні заводи» перед ініціюючим кредитором на суму 31 060 587,97 грн, які є непогашеними.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
3. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020:
- Відкрито провадження по справі № 904/5819/20 про банкрутство ТОВ «ЛАЗ».
- Визнано грошові вимоги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», м. Київ до ТОВ «ЛАЗ» (код ЄДРПОУ 33894928) на суму 31 060 587,97 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 66 020, 00 грн (витрати у справі про банкрутство) -  1 черга задоволення вимог кредиторів.
- Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 08.12.2020.
- Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 27.05.2021.
- Розпорядником майна ТОВ «ЛАЗ» призначено арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича, свідоцтво № 1724 від 20.03.2015.
4. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 серед іншого залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
5. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати вищевказані судові рішення і відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Івенстохіллс Веста" в задоволені заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи".
6. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження:
6.1. Суд апеляційної інстанції застосував ст. 39 КУПБ без урахування правових висновків викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/2522/20, №    910/4658/20, №    910/1067/19, № 910/126/20, № 905/2030/19, № 910/16413/19, та ст. 36 Закону України "Про іпотеку" без урахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.02.2019 у справі № 914/355/17, від 15.03.2018 у справі № 927/84/16, від 03.04.2018 у справі № 911/2798/16, від 20.06.2018 у справі №    756/31271/15-ц.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
7. Від арбітражного керуючого Глеваського В.В. та ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" надійшли відзиви на касаційну скаргу у яких наводяться заперечення проти задоволення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи".
Позиція Верховного Суду
8. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді - доповідача, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін, виходячи з наступного.
9. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
10. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції застосував ст. 39 КУПБ без урахування правових висновків викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/2522/20, № 910/4658/20, № 910/1067/19, № 910/126/20, № 905/2030/19, № 910/16413/19, та ст. 36 Закону України "Про іпотеку" без урахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.02.2019 у справі №    914/355/17, від 15.03.2018 у справі № 927/84/16, від 03.04.2018 у справі №    911/2798/16, від 20.06.2018 у справі № 756/31271/15-ц, колегія суддів зазначає наступне.
11. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
11.1. Рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2013 по справі № 575/13, стягнуто з ТОВ «ЛАЗ» на користь ПАТ «УПБ» заборгованість за кредитним договором № 725 на суму 14585967,77 грн  (а. с. 4-5 т1).
11.2. На виконання ухвали господарського суду міста Києва від 23.09.2013 по справі № 910/17498/13, яка набрала законної сили 23.09.2013 та рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2013 по справі  № 575/13 господарським судом міста Києва видано наказ № 910/17498/13 (а. с. 8-9, 234 т 1).
11.3. 21.10.2013 Відділом примусового виконання рішень Департаменту       державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову  ВП № 40286903 про відкриття виконавчого провадження (а. с. 17 т 1).
11.4. Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.08.2020 по справі № 910/17498/13 замінено стягувача - ПАТ «УПБ» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (а. с. 23-24 т 1).
11.5. 22.07.2013 Третейським судом при Асоціації українських банків винесено рішення у справі № 576/13 про стягнення з ТОВ «ЛАЗ» на користь ПАТ «УПБ» заборгованості за кредитним договором № 58 у сумі 3 562 979,95 грн (а. с. 6-7 т 1).
11.6. 09.09.2013 на виконання ухвали господарського суду міста Києва від 09.09.2013, яка набрала законної сили 09.09.2013 та рішення Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2013 по справі № 576/13 господарським судом міста Києва видано наказ №910/16374/13 (а.с.10-11, 235 т1).
11.7. 24.02.2020 між ПАТ «УПФ» (далі - Банк) та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (далі - Новий кредитор) укладено договір № 80 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, зареєстрований в реєстрі за № 209, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги до позичальників, заставодавців/іпотекодавців та поручителів.
11.8. Пунктом 1. вказаного вище договору передбачено, що Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (далі - Боржники), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави договорами та/або контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, реєстру у Додатку № 1 до цього Договору (далі - «Основні договори»), надалі за текстом - Права вимоги, а Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у порядку, визначених цим Договором.
11.9. Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору майнових прав за договорами іпотеки, договорами застави, договорами поруки, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами, відбувається окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням договору та підлягає нотаріальному посвідченню.
11.10. Відповідно до п. 2. договору відступлення прав вимоги, за цим договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору та передбачених Основними договорами, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3,0 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, нікчемності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників, право одержати, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавців/заставодавців, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, у порядку, визначеному Основними договорами, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Цивільним кодексом України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у Банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), що випливають з умов Основних договорів, за рахунок майна, вказаного у договорах іпотеки/застави та додатках до цих договорів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, тощо. Розмір заборгованості за Основними договорами, Прав вимоги за якими переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
11.11. Так, відповідно Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги за:
- Договором № 58 від 15.08.2008, з усіма додатковими договорами, заборгованість за яким складає 2999689,24 грн по тілу кредиту та 1169979,75 грн по відсоткам;
- Договором про відкриття кредитної лінії № 72 від 31.10.2008 з усіма додатковими угодами, заборгованість за яким складає 9821305,35 грн по тілу кредиту та 0,00 грн. по відсоткам;
- Договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 725 від 04.10.2007 з усіма додатковими договорами, заборгованість за яким складає 12280000,00 грн по тілу кредиту та 4789613,63 грн по відсоткам.
11.12. Доказів погашення боргу боржником до суду не подано.
11.13. Таким чином, на підставі договору про відступлення права вимоги, ухвали господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі № 910/17498/13, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 у справі № 910/16374/13, ухвали господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі № 910/5078/15-г безспірні вимоги ТОВ «ФК ««Інвестохіллс Веста» до ТОВ «ЛАЗ» складають 31060587,97 грн.
11.14. 25.10.2013 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження та винесено постанову ВП №40385491 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (а. с. 18 т 1).
11.15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 по справі №    910/16374/13 замінено стягувача - ПАТ «УПБ» на його правонаступника  ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (а. с. 19-22 т 1).
11.16. 18.08.2015 господарським судом міста Києва винесено рішення по справі №    910/5078/15-г, яким зобов`язано ТОВ «ЛАЗ» визнати грошові вимоги ПАТ «УПБ» на загальну суму 34220640,06 грн до передавального акту (або розподільчого балансу) (а. с. 12-16 т 1).
11.17. 17.09.2020 по справі № 910/5078/15-г заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Здійснено заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) ПАТ «УПБ» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Ухвала набрала законної сили з 17.09.2020 (а.с.25-27 т1).
12. Скаржник у касаційній скарзі вказуючи про те, що суд апеляційної інстанції застосував ст. 39 КУПБ без урахування правових висновків викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/2522/20, №    910/4658/20, №    910/1067/19, № 910/126/20, №    905/2030/19, № 910/16413/19, та ст. 36 Закону України "Про іпотеку" без урахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.02.2019 у справі №    914/355/17, від 15.03.2018 у справі № 927/84/16, від 03.04.2018 у справі №    911/2798/16, від 20.06.2018 у справі №    756/31271/15-ц, зазначив що існує реальний спір про право між заявником та боржником.
13. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 39 КУПБ, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.
14. Господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство датована 22.10.2020. У листопаді 2020 ТОВ «ЛАЗ» подано до господарського суду міста Києва позов про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги.
15. Також суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:
15.1. Ухвалою від 27.11.2020 у справі № 910/18311/20 позовну заяву ТОВ «ЛАЗ» залишено без руху.
15.2. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93497675) ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2020 по справі № 910/18311/20 позовну заяву ТОВ «ЛАЗ» до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги повернуто заявникові (а. с. 81-83 т 2).
15.3. Таким чином, на момент постановлення оскаржуваної ухвали в провадженні судів не було справ, які б свідчили про наявність спору, а крім того, наявність не припиненого виконавчого провадження свідчить про безспірність вимог ініціюючого кредитора.
16. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що можливість боржнику подати відзив на заяву про відкриття провадження у справі та викласти свої заперечення щодо вимог заявника (заявників) надана положеннями статті 36 Кодексу України з процедур банкрутства, а з урахуванням положень статей 74, 76-77 ГПК України, до такого відзиву також повинні бути додані докази, які підтверджують викладені у відзиві доводи та заперечення.
17. Отже, системний аналіз зазначених положень КУПБ дає підстави для висновку про те, що на кредитора, з урахуванням положень статей 74, 76-77 ГПК України, покладено обов`язок надати докази на підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, а на боржника покладено обов`язок надати суду докази, які спростовують або підтверджують вимоги заявника.
18. Верховний Суд звертає увагу на те, що завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.
19. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.
20. Методом встановлення наявності чи відсутності спору про право є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.
21. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. Наявність заінтересованості інших осіб у вирішенні певної категорії справ можливо виявити лише після пред`явлення заяви до суду і здійсненні підготовчих дій до розгляду справи або при розгляді справи по суті.
22. При цьому, Верховний Суд зауважує, що у суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо (аналогічні висновки про застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 по справі № 904/3074/20).
23. Суд апеляційної інстанції встановив, що судові рішення у третейських справах та справах № 910/17498/13,  № 910/16374/13, № 910/5078/15-г є такими, що набрали законної сили та не оскаржені у встановленому чинним законодавством порядку, що не заперечується представником боржника.
24. Вищеозначеними судовими рішеннями, як встановлено у оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції, підтверджується безспірна заборгованість боржника перед ініціюючим кредитором на суму 31060587,97 грн, по вказаним рішенням відкрито виконавче провадження.
25. Відповідно до приписів ч. 5 ст. 260 ГПК України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
26. Також колегія суддів зазначає, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (висновок про застосування норм права, який викладено у постанові Верховного Суду від 13.08.2020 по справі № 910/4658/20).
27. З урахуванням того, що судами попередніх інстанцій встановлено обставину відсутності, на момент постановлення ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство,  судових справ, які б свідчили про наявність спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про обґрунтованість позиції суду апеляційної інстанції щодо того що доводи ТОВ «ЛАЗ» на допущене судом першої інстанції порушення вимог закону, яке на його думку полягає у нездійсненні перевірки обґрунтованості вимог заявника викладених у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, що полягає у не дослідженні факту наявності спору про право між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «ЛАЗ», є безпідставними.
28. Колегія суддів суду касаційної інстанції беручи до уваги висновки про застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 по справі № 910/4658/20, від 15.06.2021 по справі № 904/3074/20, дійшла до висновку про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях положень ст.    39 КУПБ.
29. Посилання Скаржника на неправильне застосування судом апеляційної інстанції  ст. 36 Закону України "Про іпотеку" щодо     набуття ПАТ «УПБ» права власності у позасудовому порядку на предмет іпотеки спростовується встановленими судами попередніх інстанцій фактичними обставинами справи, відповідно до яких рішенням господарського суду міста Києва від 18.08.2015 по справі № 910/5078/15-г встановлено: «У зв`язку з порушенням ТОВ «ЛАЗ» грошових зобов`язань позивач частково задовольнив свої грошові вимоги за рахунок власного нерухомого майна Позичальника, яке було передано в іпотеку Банку з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором       № 72. Так, після реалізації предмета іпотеки залишок заборгованості ТОВ «ЛАЗ» станом на 09.12.2014 складає 9821305,35 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості ТОВ «ЛАЗ».»
30. За таких обставин, є необґрунтованим довід касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції застосував ст. 39 КУПБ без урахування правових висновків викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/2522/20, №    910/4658/20, №    910/1067/19, № 910/126/20, № 905/2030/19, № 910/16413/19, та ст. 36 Закону України "Про іпотеку" без урахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.02.2019 у справі № 914/355/17, від 15.03.2018 у справі № 927/84/16, від 03.04.2018 у справі № 911/2798/16, від 20.06.2018 у справі №    756/31271/15-ц.
31. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
32. Колегія суддів суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
33. За таких обставин, на підставі приписів ст. 309 ГПК України, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 - залишенню без змін.
34. Оскільки за наслідками касаційного розгляду колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Скаржника.
Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські автобусні заводи" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 у справі №    904/5819/20 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           С.В. Жуков

Судді                                                                                                     О.О. Банасько

                                                                                                       К.М. Огороднік