СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2021 р.                                                                           Справа № 905/370/21  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя                   Бородіна Л.І., суддя  Здоровко Л.М. 
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”, м.Маріуполь, Донецька область, (вх.№1765 Д/2)  на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21  (суддя Лейба М.О., постановлену в м.Харків, час постановлення – не зазначено, дата складення повного тексту - не зазначено) постановлену за результатами розгляду заяви Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”, м.Маріуполь, Донецька область №01.02.04-2/2 від 05.05.2021р. про ухвалення додаткового рішення у справі 
за позовом: Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”, м.Маріуполь, Донецька область,
до відповідача: Акціонерного товариства “Українська залізниця”, м.Київ в особі Регіональної філії “Донецька залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця”, м.Лиман, Донецька область, 
про стягнення збитків в розмірі 4416,61грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.04.2021р. у справі  №905/370/21  задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” до відповідача Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Донецька залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця” про стягнення збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 4416,61грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача вартість нестачі вантажу в сумі 4416,61грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00грн.; відмовлено в задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.
05.05.2021р. позивачем Приватним акціонерним товариством “Металургійний комбінат “Азовсталь” подано до господарського суду Донецької області заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1235,92грн.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21 відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” №01.02.04-2/2 від 05.05.2021р. про ухвалення додаткового рішення, з тих підстав, що позивачем в порушення вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України заява про винесення додаткового рішення з доданими доказами на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу була надіслана на адресу суду 05.05.2021р., тобто вже після закінчення судового розгляду у справі №905/370/21, при цьому позивачем до ухвалення рішення у справі не заявлялось про те, що він має намір подати ці докази, але до закінчення судового розгляду справи з поважних причин не може подати докази у підтвердження розміру понесених ним судових витрат (витрат на правничу допомогу адвоката).
Приватне акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21 та направити справу для продовження розгляду заяви №01.02.04-2/2 від 05.05.2021р. про ухвалення додаткового рішення до господарського суду Донецької області. Одночасно апелянт звернувся з клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом було порушено норми процесуального права, що не відповідає вимогам статті 129 Конституції України, та свідчить про наявність правових підстав для її скасування.
Апелянт зазначає, що оскільки справа слухалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, до оприлюднення рішення 29.05.2021р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень позивач не знав та не міг знати про результати її розгляду, у зв`язку із чим вважає, що документи в підтвердження витрат з правової допомоги  ПрАТ "МК "Азовсталь" були подані у відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі №905/370/21.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2021р.    залишено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь”  без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом при апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
05.07.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору (вх.№7670).
Ухвалою Східного апеляційного господарського від 12.07.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21; встановлено відповідачу строк до 29.07.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; ухвалено розпочати розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” на ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21 з 13.07.2021р. без повідомлення учасників справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2021р., у зв`язку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи №905/370/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І.

Судова колегія зазначає, що вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.03.2021р. Приватне акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Донецька залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця” про стягнення збитків у розмірі 4416,61грн., які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні (т.1 а.с.1-62).
Рішенням господарського суду Донецької області від 27.04.2021р. у справі  №905/370/21 задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” до відповідача Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Донецька залізниця” Акціонерного товариства “Українська залізниця” про стягнення збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 4416,61грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача вартість нестачі вантажу в сумі 4416,61грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00грн.; відмовлено в задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу (т.1 а.с.77-81).
05.05.2021р. Приватним акціонерним товариством “Металургійний комбінат “Азовсталь” було подано до господарського суду Донецької області заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просив суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1235,92грн. (т.1 а.с.95-106)
Разом з вказаною заявою позивачем було надано наступні докази:
- договір №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. про надання юридичних послуг (правової допомоги);
- додаткова угода №218 від 15.10.2020р. до договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. про надання юридичних послуг (правової допомоги);
- додаткова угода №240 від 17.02.2021р. до договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. про надання юридичних послуг (правової допомоги);
- акт №1 від 22.04.2021р. приймання-передачі наданих послуг за додатковою угодою №240 від 17.02.2021р. до договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. про надання юридичних послуг (правової допомоги);
- розрахунок розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг від 15.04.2021р. за договором №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. про надання юридичних послуг (правової допомоги);
- рахунок №187 від 22.04.2021р. на оплату за надані послуги з правової допомоги (юридичні послуги).
17.05.2021р. місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу, якою відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” №01.02.04-2/2 від 05.05.2021р. про ухвалення додаткового рішення (т.1 а.с.109).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що за приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Згідно зі статтею 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За приписами пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до абзацу 1 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивачем - ПрАТ "МК "Азовсталь" було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ПрАТ "МК "Азовсталь" понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: 2270,00грн. – судовий збір, та 1235,92грн. – витрати на професійну правничу допомогу (в розрахунку 15% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" – 340,50грн. за годину роботи адвоката): 
-усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 година) – 170,25грн.;
-збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) (1 година) – 340,50грн.;
-перевірка та підготовка документів (1 година) – 340,50грн.;
-підготовка та подання позовної заяви (1 година) – 340,50грн.;
-гонорар за складність справи (1% від ціни позову) – 44,17грн.
Позивачем в позовній заяві також заявлена вимога про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1235,92грн.
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ПрАТ "МК "Азовсталь" підписана адвокатом Чайкіною К.О.
На підтвердження повноважень представника до позовної заяви було додано копію довіреності №155 від 28.10.2020р. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №4973 від 31.01.2018р. (т.1 а.с.40-41).
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою 
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.
Верховний Суд дотримується позиції, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують здійснення таких витрат учасником справи (постанови Верховного Суду від 31.01.2019р. у справі №19/64/2012/5003, від 05.02.2019р. у справі №906/194/18).
Отже, на підтвердження здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, докази здійснення таких витрат, як уже сплачених стороною, так і тих, що тільки мають бути сплачені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Разом з цим, як вірно зазначено місцевим господарським судом, в порушення вимог абзацу 1 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, до ухвалення судового рішення у справі позивачем на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, не було надано жодного доказу на підтвердження таких витрат, не було надано договору про надання правової допомоги, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, не надано жодного фінансового документа.

Згідно з абзацом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України докази на підтвердження розміру судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 09.03.2021р.  справа №905/370/21 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (т.1 а.с.67). 
Зазначеною ухвалою учасникам справи було роз`яснено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Судовою колегією встановлено, що копія ухвали господарського суду Донецької області від 09.03.2021р. отримана позивачем 16.03.2021р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.69).
Отже, представник позивача був належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та строки розгляду справи.
Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Отже, з аналізу положень частини 8 статті 129, частини 1 статті 221, частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України випливає, що оскільки в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться, таку процесуальну дію як подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат позивач мав право вчинити або до закінчення розгляду справи по суті, або протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів (в даному випадку - до закінчення судового розгляду) у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що до закінчення розгляду справи по суті, тобто до ухвалення рішення у справі №905/370/21 від 27.04.2021р., позивачем до господарського суду першої інстанції не було заявлено про те, що докази щодо розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані після ухвалення судового рішення.

Судовою колегією також встановлено, що в рішенні господарського суду Донецької області від 27.04.2021р. у справі №905/370/21 судом першої інстанції вже було розглянуто вимогу позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1235,92грн. та зазначено, що у зв`язку із  відсутністю належних доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, у суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів звертає увагу, що з дати відкриття провадження у справі 09.03.2021р. до ухвалення у справі рішення за результатами розгляду позовних вимог 27.04.2021р. було достатньо часу для подання позивачем зави передбаченої частиною 8 статті 128 Господарського процесуального кодексу України  щодо неможливості подати докази щодо розміру судових витрат до ухвалення рішення по суті. 
Проте позивачем така заява до суду не надавалась.

Судова колегія також зауважує, що необізнаність позивача про результати розгляду позовної заяви жодним чином не залежить та не впливає на обов`язок подання стороною доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу або подання заяви про неможливість надати такі докази до ухвалення судового рішення у справі.
Посилання апелянта на ту обставину, що у нього відсутній обов`язок надавати документи в підтвердження правової допомоги до прийняття рішення по справі не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки відсутність судових дебатів під час розгляду справи у спрощеному провадженні не звільняє сторін від обов`язку доказування розміру витрат на правову допомогу у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку, передбаченому для розгляду справ у спрощеному провадженні.
Отже,  незважаючи на те, що заява про ухвалення додаткового рішення була надіслана до суду першої інстанції в межах п`ятиденного строку з дати ухвалення рішення у справі №905/370/21, проте за відсутності попередньої заяви про неможливість подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат до ухвалення рішення у справі по суті, у господарського суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Щодо посилання позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, колегія суддів зазначає наступне.
У постанові по справі №922/445/19 Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на зміст пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
В даному випадку позивач подав докази на підтвердження розміру понесених судових витрат вже після винесення рішення у справі, при цьому  позивачем не заявлялось про неможливість подання відповідних доказів до ухвалення у справі рішення по суті, а судом за результатами розгляду справи вже був здійснений розподіл судових витрат.  
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Донецької області від 17.05.2021р. у справі №905/370/21   залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.  

Головуючий суддя                                                                    О.В. Плахов

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко