Справа № 441/1195/21                                Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В. 
Провадження № 33/811/1047/21                         Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Гриньо М.І. , розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - захисника Гриньо М.І. на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 22 червня 2021 року, 
встановив:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно постанови, 07.06.2021 р. о 16 год. 35 хв., по вул. Солонична, 25 в с. Чуловичі Львівської області, ОСОБА_1 керував мопедом «Honda Dio», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків.
Не погоджуючись з даною постановою захисник Гриньо М.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 22.06.2021 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі зазначає, що судом під час розгляду справи не було враховано обставину, що ОСОБА_1 не з`явився до суду 22.06.2021р. з поважних причин зокрема через те, що він працює та був зайнятий на роботі, а можливості його підмінити не було. Таким чином, суд розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 за наявності поважних причин його неявки до суду грубо порушив його права передбачені ст. 268 КУпАП і, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання в тому числі про допит свідків та користуватись юридичною допомогою адвоката.
Звертає увагу, що судом не враховано, що вказані записи і підпис у протоколі про адміністративне правопорушення були зроблені ОСОБА_1 за схилянням поліцейських, тоді як він в стані алкогольного сп`яніння не перебував і не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Відеозаписи подій, які мали місце 07.06.2021р. зафіксовані не повно, зокрема не зафіксовано події, які мали місце до того, як на відеокамеру ОСОБА_1 відмовляється від огляду на стан сп`яніння та не зафіксовано, як працівники поліції схилили ОСОБА_1 до такої відмови. Таким чином, наданий поліцейськими відеозапис з нагрудної камери є недопустимим доказом, оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення прав людини, а саме внаслідок застосування до ОСОБА_1 психологічного тиску з боку поліцейських.
       Вказує, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки їх достовірність та правдивість не перевірені судом безпосередньо шляхом їх допиту в судовому засіданні на предмет того чи ОСОБА_1 07.06.2021р. добровільно відмовлявся від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння чи до такої відмови його змусили і схилили працівники поліції.
Крім цього, зазначає, що складений поліцейським протокол серії ОБ №089198 від 07.06.2021р. про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому невірно зазначено відомості про особу, яка притягається адміністративної відповідальності, а саме у графі місце роботи зазначено, що ОСОБА_1 не працює, що не відповідає дійсності, оскільки насправді він працює і повідомляв своє місце праці. Тому, суд передчасно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не з`ясувавши належним чином особу правопорушника, та за наявності допущених помилок не повернув протокол про адміністративне правопорушення на дооформлення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, виступ адвоката Гриньо М.І., вивчивши матеріали справи №441/1195/21 апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень в апеляційній скарзі ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №089198 від 07.06.2021 року (а.с.4), який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та з якого вбачається, що ОСОБА_1 7 червня 2021 року о 16 год. 50 хв. у с. Чуловичі, Львівської області по вул. Солонична, 25 керував мопедом марки «Honda Dio», без номерних знаків, з ознаками алкогольного сп`яніння ( почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота), порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. 
Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався без жодних зауважень та заперечень у відповідних графах протоколу, зазначивши при цьому, що «випив фляжку алкогольного пива, від проходження медичного огляду на місці запинки та в медичному закладі відмовляюсь, з протоколом згідний». Зауважень у протоколі про адміністративне правопорушення щодо достовірності вказаних відомостей про особу-правопорушника, а саме зазначення в графі «місце роботи – не працює», на які посилається у своїй апеляційній скарзі адвокат, ОСОБА_1 не надав. У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено обставин, якими б стверджувалося, що вказані пояснення ОСОБА_1 писав під тиском працівників поліції.
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків  ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 7 червня 2021 року (а.с.6-7), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 в їх присутності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Покликання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано, що неявка ОСОБА_1 в судове засідання була з поважних причин, що зумовило порушення прав останнього , передбачених ст. 265 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» сторони по справі в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_1 був обізнаним про складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про скерування такого для розгляду в Городоцький районний суд Львівської області, про призначення справи до розгляду судом першої інстанції був повідомлений.
Інші доводи апеляційної скарги на спростування висновків судді першої інстанції у ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.
Таким чином, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Гриньо Михайла Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 22.06.2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        Гончарук Л.Я.