ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2200/20  Номер провадження 22-ц/814/1787/21	Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року, постановлене суддею Киричка С.А. (повний текст складено 14 травня 2021 року),
у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:
01.12.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.02.2019. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути із відповідача заборгованість станом на 18.10.2020 в розмірі 24 228,34 грн., що складається із: 19 497,46 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 4 730,88 грн. – заборгованість за простроченими відсотками; судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 28.04.2021 позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 28.02.2019 у розмірі 2 662,46 грн. та 211,80 грн. судових витрат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не доведено обізнаність позичальника із умовами кредитування в частині нарахування відсотків, а тому внесені позичальником кошти на їх сплату на загальну суму 16 835,00 грн., банком неправомірно зараховані в погашення відсотків за кредитом, тоді як мали бути зараховані в погашення тіла кредиту. Відтак до стягнення постановлено залишок заборгованості за тілом кредиту, несплачених позичальником у розмірі 2 662,46 грн.
Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позову та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Доводить, що відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, висловила свою згоду, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, взявши на себе зобов`язання неухильно їх дотримуватися та самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанк www.privatbank.ua.
При укладенні такого договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, вважаючи такий правочин договором приєднання, а Умови і Правила надання банківських послуг - публічною офертою, що не потребує підпису відповідача під публічно розміщеними Умовами і правилами та узгоджується із практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 08.07.2019 №923/760/18, від 11.09.2019 №642/5533/15-ц, від 19.09.2019 №127/7543/17, від 23.12.2019 №375/250/18.
Зазначає, що на підставі підписаної анкети-заяви відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом, який у подальшому на підставі п.п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 такого договору, одноосібно змінювався банком. В день отримання кредитної картки відповідачка також підписала паспорт споживчого кредиту, наявний у матеріалах справи, яким узгоджено процентну ставку в 43,2% та поза межами пільгового періоду – 86,4% річних, а також розмір штрафу за прострочення більш ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою.
За умовами укладеного із банком договору приєднання, відповідачка вчиняла дії щодо її активації та користувалася кредитними коштами, що підтверджується наявними у справі розрахунком заборгованості, паспортом споживчого кредиту, випискою по рахунку. 
Доводить, що наявні у справі витяги із Тарифів банку та із Умов і Правил надання банківських послуг викладені у редакції, що діяла на момент підписання заяви згідно наказу банку, а тому є належними доказами, які не спростовані відповідачем та підтверджують її обізнаність із умовами кредитування.
Посилаючись на позицію Верховного Суду у справах №753/10779/16-ц від 29.07.2020, №284/157/20-ц від 02.12.2020, №750/6058/17-ц від 04.12.2019,№382/327/18-ц від 12.02.2020, №293/599/19-ц від 01.09.2020, №534/1072/18-ц, вважає, що районний суд безпідставно відмовив у стягненні заборгованості за кредитним договором, включно із його складовими, як узгоджених сторонами зобов`язання та обґрунтованими належними доказами. Такі висновки районного суду не відповідають дійсним обставинам справи та суперечать вимогам ст.ст.534, 1048, 1054 ЦК України, якими встановлено черговість погашення заборгованості.
26.07.2021 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходить з наступного.
Судом першої інстанції установлено, що 28.02.2019 ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодилася із тим, що підписанням цієї анкети-заяви вона, ОСОБА_2 , відповідно до ст.634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов і Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування. Погоджується зі збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє її про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням її погодження та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. З довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб ознайомлена. Зі змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов`язується ознайомлюватися самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua./а.с.14/
Згідно витягу із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком визначено наступні тарифні плани: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». У примітках вказано, що повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua./а.с.17/
До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг./а.с.18-59/
Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н від 28.02.2019 станом на 18.10.2020 становить 24 228,34 грн., що складається із: заборгованість за тілом кредиту – 19 497,46 грн.; заборгованість за простроченими відсотками – 4 730,88 грн./а.с.10-11/
Частково задовольняючи позовні вимоги та постановляючи до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 662,46 грн., районний суд виходив із того, що позивачем не доведено обізнаність позичальника із умовами кредитування в частині нарахування відсотків, а тому внесені позичальником кошти на їх сплату на загальну суму 16 835,00 грн., неправомірно зараховані в погашення відсотків за кредитом, тоді як мали бути зараховані в погашення тіла кредиту, що виключає підстави їх стягнення судом.
Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не може погодитися в повній мірі з таких підстав.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Реалізуючи право вимоги за кредитним договором №б/н від 28.02.2019, банк вказує на природу зобов`язання, вважаючи такий правочин договором приєднання (ч.1ст.634 ЦК України), а Умови і Правила надання банківських послуг - публічною офертою та заявляє до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19 497,46 грн. та простроченими відсотками в розмірі 4 730,88 грн. 
При постановлення оскаржуваного рішення, районний суд обґрунтовано виходив із того, що витяги з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що містяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 28.02.2019 шляхом підписання анкети-заяви.
Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на власну користь. Разом із цим, за відсутності належних та допустимих доказів того, що саме ці Умови та правила розуміла відповідачка, ознайомившись і погодившись із ними при підписанні анкети-заяви від 28.02.2019, а також, що указані документи на момент отримання відповідачкою банківської картки взагалі містили умови щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, вони, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», як такий, що містить посилання на загальні умови кредитування у ПриватБанк з обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract» та «Універсальна gold».
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, базову відсотку ставку та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що виключає підстави для їх стягнення у судовому порядку. Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, що ухвалена у подібних правовідносинах.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність застосування позиції Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що в межах даного спору наявна конкретна редакція Умов та Правил надання банківських послуг, а також наказ про їх затвердження, колегією суддів відхиляються, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки наявний у матеріалах справи витяг із Умов і Правил надання банківських послуг містить його окремі пункти, які не можливо ідентифікувати за періодом дії, а наказ про їх затвердження відсутній.
Не відповідають фактичним обставинам справи посилання позивача на погодження позичальником умовам кредитування в частині нарахування відсотків та неустойки, шляхом підписання паспорту споживчого кредиту, оскільки наявний у матеріалах справи паспорт споживчого кредиту містить підпис кредитодавця та не містить підпису споживача ні власноручного, ні електронного./а.с.15-16/ Відтак, оскільки позичальником не погоджено умови кредитування в частині нарахування відсотків та неустойки, у тому числі шляхом підписання споживчого кредиту та довідки про умови кредитування, наведена банком у доводах апеляційної скарги практика Верховного Суду не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. 
Разом із цим, за відсутності узгоджених сторонами умов кредитування, банк має право вимоги повернення фактично отриманої та не повернутої позичальником суми кредитних коштів. Обґрунтовуючи підстави стягнення такої заборгованості, банком, окрім її розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей.
При постановленні оскаржуваного рішення поза увагою районного суду залишилося те, що згідно виписки по рахунку позичальник активно користувалася кредитними коштами, всього витративши 33 754,22 грн., тоді як внесено на погашення заборгованості 18 432,25 грн., тобто мінусове сальдо становить 15 321,97 грн. Вказаний розмір відповідачем не спростований, зводиться до поважності причин використання кредитних коштів та копій квитанція про часткове виконання зобов`язання, а відтак у останньої існує невиконане перед банком зобов`язання повернути фактично отриману та не повернуту суму кредитних коштів. При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідачка не оскаржувала умов кредитного договору, здійснювала його виконання, включно з платежами по відсоткам та неустойці.
Натомість, ні Законом, ні умовами кредитного договору не передбачено процедури здійснення взаємозаліку між внесеними позичальником на свій картковий рахунок коштів у якості відсотків та неустойки, за рахунок яких можливо було б погашати існуючу заборгованість по тілу кредиту. Наведені судом першої інстанції мотиви відмови є довільним тлумаченням такої можливості, при якій відбувається підміна понять та правової природи відсотків і неустойки за договором та кредитними коштами.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не заявляв, тоді як підстави стягнення відсотків згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - відсутні, оскільки не погоджені сторонами зобов`язання.
За вказаних обставин рішення суду, яким частково стягнуто заборгованість за тілом кредиту слід змінити, виключивши із його мотивувальної частини посилання на неправомірне зарахування списаних банком 16 835,00 грн. в погашення відсотків за кредитом та збільшивши розмір постановленої до стягнення заборгованості за кредитом із 2 662,46 грн. до 15 321,97 грн. 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕ серії 12ААБ №712886./ а.с.92/
Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Враховуючи, що відповідач звільнена від сплати судового збору, рішення суду першої інстанції в частині стягнення із неї на користь банку судових витрат в розмірі 211,80 грн. підлягає скасуванню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог позову АТ КБ «ПриватБанк» (63%), понесені банком судові витрати в загальному розмірі 3 310,65 грн. (1 324,26 грн. за позов + 1 986,39 грн. за апеляційну скаргу) слід компенсувати за рахунок держави./а.с.5, 149/ В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року - змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на неправомірне зарахування списаних АТ КБ «ПриватБанк» 16 835,00 грн. в погашення відсотків за кредитом, збільшивши розмір постановленої до стягнення заборгованості за кредитом із 2 662,46 грн. до 15 321,97 грн., та скасувати в частині розподілу судових витрат.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Судові витрати Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в розмірі 3 310,65 грн. компенсувати за рахунок держави.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28.07.2021.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

       С.М. Бондаревська