УХВАЛА
 
17 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 364/782/20
провадження № 61-12505ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Київської області від 18 січня 2021 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Аромат», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - Володарська селищна рада Київської області, про визнання права власності 
на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
у серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Володарського районного суду Київської області з позовом до ДП «Аромат», ФОП ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право власності на об`єкти нерухомості господарських будівель, а саме: вежу «А» приміщення, нежитлові приміщення «2» приміщення, убиральня «1», за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ДП «Аромат» та Володарську селищну раду Київської області провести поділ загальної площі, що є під будівлями сир заводу ДП «Аромат» на дві, з виділенням земельної ділянки під спірними будівлями, орієнтовний розмір прощі складає 0,7084 га.
 
Рішенням Володарського районного суду Київської області від 18 січня 
2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду 
від 14 квітня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.
 
23 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Володарського районного суду Київської області від 18 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 19 квітня 2021 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати повністю або частково і ухвалити нове рішення 
у відповідній частини або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 26 липня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 29 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з відсутністю підстав для задоволення заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та відсутністю доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, та надано строк для усунення недоліків скарги до 29 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень 
із наведенням інших поважних підстав пропуску строку та наданням належних доказів на підтвердження зазначених обставин. Роз`яснено, що якщо наведені інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
 
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Верховного Суду від 29 липня 2021 року оприлюднена 30 липня 2021 року.
 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали Верховного Суду від 29 липня 2021 року вручено ОСОБА_1 05 серпня 2021 року.
 
У встановлений суддею строк ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме - заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
 
Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, та у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на подання касаційної скарги, у зв`язку із поганим станом здоров`я, проходив інтенсивне лікування вдома під наглядом сімейного лікаря. Також у заяві вказав, що не мав коштів на отримання юридичної допомоги, 
та вважав, що на підставі Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих 
на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку 
з поширенням корона вірусної хвороби», ним не буде пропущено строк.
 
Разом з цим, зазначені ОСОБА_1 в обґрунтування його заяви підстави 
не можуть бути визнані судом поважними, оскільки інших поважних підстав, ніж ті, що вже були предметом перегляду, та які завадили йому звернутися до суду 
із касаційною скаргою у межах строку на касаційне оскарження не наведено. Крім того, додані до заяви копія титульної сторінки медичної карти амбулаторного хворого та додатку до неї є не належними доказами 
на підтвердження поважності причин пропуску строку, оскільки з них 
не убачається, що ОСОБА_1 у строк на касаційне оскарження проходив інтенсивне лікування і не мав можливості звернутися вчасно із касаційною скаргою.
 
Щодо посилання ОСОБА_1 на Закон України від 30 березня 2020 року 
№ 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів 
у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби», то необхідно зазначити наступне.
 
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін 
до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року (далі - Закон № 540-ІХ).
 
18 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін 
до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ).
 
Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону передбачено, 
що процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року 
№ 540-ІХ, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки 
(у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими Кодексами), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.
 
Закон № 731-ІХ набрав чинності 17 липня 2020 року, а тому строки, які були автоматично продовженні згідно із Законом № 540-ІХ, продовжуються 
до 06 серпня 2020 року.
 
Таким чином, пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень у зв`язку із запровадженням на території України карантину, не може бути визнано поважною підставою, оскільки касаційну скаргу подано ОСОБА_1 після 
06 серпня 2020 року, а саме - 23 липня 2021 року. 
 
За змістом частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка 
її подала не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів 
з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Враховуючи те, що недоліки касаційної скарги щодо наведення інших поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень 
та надання належних доказів на їх підтвердження не усунуто, не наведено обґрунтованих доводів, чому касаційну скаргу не подано у строк, передбачений статтею 390 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 393, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Київської області від 18 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Аромат», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа - Володарська селищна рада Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська