ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1100/21 Справа № 175/2908/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
при секретарі - Аксюті В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2020 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 лютого 2019 року о 09 год. 10 хвилин в районі електроопори №44/309 по вул. Шосейній у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області водій  ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Hyundai Getz» реєстраційний номер  НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України під час зміни напрямку руху не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106» реєстраційний номер  НОМЕР_2  під керуванням водія ОСОБА_3 , пошкодивши транспортні засоби, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ-2106» реєстраційний номер  НОМЕР_2  зазнав значних механічних пошкоджень, зазначених в схемі дорожньо-транспортної пригоди, та водію  ОСОБА_3  було завдано матеріальних збитків на суму 21 020 грн. 97 коп. Крім того, зазначає про завдання моральної шкоди, яку оцінює у 7 744,00 грн. Просив суд стягнути з відповідача 21 020 грн. 97 коп. в якості відшкодування матеріальних збитків та 7 744,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями.
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальних збитків 2 000 гривень.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 3 000 гривень.
       У задоволенні решти вимог відмовлено.
       Рішення суду мотивовано тим, що оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 при експлуатація ТЗ автомобіля Хюндай» д/н НОМЕР_1 , була на
час дорожньо-транспортної пригоди застрахована страховою компанією «АРСЕНАЛ ВРАХУВАННЯ» на підставі страхового полісу № АМ/5320309 від 03 жовтня 2018 року, то обов`язок по відшкодуванню заподіяної шкоди майну потерпілої особи - ОСОБА_1 забезпеченим (застрахованим) транспортним засобом покладається на вказану компанію в межах загального ліміту відповідальності страховика, разом з тим, франшиза та сума завданої моральної шкоди підлягає стягненню із відповідача.
Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскільки відповідач завдав майну позивача шкоду, тож саме відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду в повному обсязі. Крім того, не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди до стягнення.
Від третьої особи надійшли пояснення, в яких остання просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 22 лютого 2019 року о 09 год. 10 хвилин в районі електроопори №44/309 по вул. Шосейній у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Hyundai Getz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху України під час зміни напрямку руху не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , пошкодивши транспортні засоби, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2020 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2 .
Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №ZU250219 від 28 лютого 2019 року визначено розмір завданих матеріальних збитків на суму 21 020 грн. 97 коп., та встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_1 автомобіля «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_2 перевищує його ринкову вартість до дорожньо-транспортної пригоди (ринкова вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди - 16 854 грн. 56 коп., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 25 160 грн. 06 коп.).
       Разом з тим, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 при експлуатація автомобіля Хюндай» д/н НОМЕР_1 , на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована страховою компанією «Арсенал Страхування» ( страховий поліс № АМ/5320309 від 03 жовтня 2018 року). Страхова сума (ліміту відповідальності страховика) за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн.
       25 лютого 2019 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» ОСОБА_1 подано заяву щодо напрямку виплати та або доплати страхового відшкодування.
       Згідно платіжного доручення №9999026 від 22 квітня 2019 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило страхову виплату на користь позивача в сумі 5 854,56 грн.
       Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою

цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.
Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.
У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.
       У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.
       Так, згідно ч.1 ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст. 23 Цивільного Кодексу України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
       Згідно ч.4 ст. 23 Цивільного Кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
       Таким чином, оскільки цивільно-правової відповідальність відповідача була застрахована та сума завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності заподіювача, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди з ОСОБА_2 , правомірно стягнувши з нього лише розмір
франшизи. При цьому, приймаючи до уваги обсяг моральних переживань позивача, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та завданою матеріальною шкодою, судом обґрунтовано стягнуто з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 3000 грн.
       Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки відповідач завдав майну позивача шкоду, тож саме відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду в повному обсязі, підлягають відхиленню, оскільки відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
       Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.
       З огляду на зазначене, враховуючи, що сума завданої позивачу шкоди входить у межі визначеної полісом страхування ліміту відповідальності ОСОБА_2 , обов`язок з відшкодування завданої позивачу шкоди покладається на страховика.
       Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з сумою моральної шкоди визначеної до стягнення, підлягають відхиленню, визначена судом сума моральної шкоди відповідає обставинам справи, засадам розумності, виваженості та справедливості.
       Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.
       Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2020 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова