Ухвала
 
16 червня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 760/11640/15-ц
провадження № 61-16179св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Калараша А. А., Петрова Є. В., Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР», Київська міська державна адміністрація,
розглянув заяву Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» про виправлення описки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року, прийнятої за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року у складі судді Піхур О. В. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Слободянюк С. В., Білич І. М., Лапчевської О. Ф.,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «АБС-УКР» (далі - ЗАТ «АБС-УКР») про заборону руйнування гаражів та усунення перешкод у користуванні належного йому гаража та автомобіля.
Під час розгляду справи позовні вимоги змінювались та уточнювались (29 листопада 2006 року т. 1 а. с. 68-69, 06 лютого 2007 року т. 1 а. с. 94-101, 17 квітня 2007 року т. 1 а. с. 202-205, 12 березня 2007 року т. 1 а. с. 143-150, 29 липня 2014 року т. 2 а. с. 116-117, 27 січня 2015 року т. 3 а. с. 2-4).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та стягнення коштів з відповідачів з 2007 року до 2009 року понесені позивачем, як непередбачувані витрати, пов`язані з послугами щодо охорони автомобіля (т. 2 а. с. 227-228). 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року заяву ОСОБА_1 про зміну позовних вимог задоволено частково. 
Виключено вимогу про визнання права власності ОСОБА_1 на автогараж на АДРЕСА_1 за набувальною давністю, а також виключено слова пункту 2 «або привести його гараж у первинний стан, який був за кошти відповідачів» (т. 3 а. с. 40-43).
Враховуючи зміни та доповнення до позовних вимог, остаточно ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» та Київської міської державної адміністрації та просив судзобов`язати відповідачів забезпечити його машино-місцем у критому паркінгу, з передачею цього місця йому у власність.
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року позов задоволено частково.
Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР» виконати щодо ОСОБА_1 , як члена ГБК «Покровський», зобов`язання по забезпеченню машино-місцем у критому паркінгу, згідно із підпунктом 5.6 пункту 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 02 липня 2004 року № 1187 «Про надання дозволу ЗАТ «АБС-УКР» на реконструкцію та забудову території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі м. Києва», з урахуванням вимог рішення Київської міської ради від 28 грудня 2004 року № 1088/2498, яким зобов`язано забезпечити членів ГБК «Покровський» на АДРЕСА_1 машино-місцями у критому паркінгу на території прилеглій до кварталу обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі м. Києва.
Зобов`язано Київську міську державну адміністрацію вжити заходи щодо забезпечення відповідними службами контролю виконання Приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» зобов`язання по забезпеченню ОСОБА_1 машино-місцем.
У решті позову відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 жовтня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 29 березня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року скасовано та  ухвалено нове, яким задоволено позовні вимоги.
Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР» забезпечити ОСОБА_1 машиномісцем у критому паркінгу по АДРЕСА_1, прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва , з передачею цього парко-місця у власність ОСОБА_1 за рахунок Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР».
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. 
Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР» забезпечити ОСОБА_1 машиномісцем у критому паркінгу на АДРЕСА_1 , прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва, з передачею цього парко-місця у власність ОСОБА_1 за рахунок Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР».
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року виправлено описку, допущену у абзаці 3 резолютивної частини постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року зазначено: «у кварталі обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва» замість: « АДРЕСА_1 , прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва». 
У квітні 2021 року Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР» звернулось до Верховного Суду із заявою про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року. 
Заява мотивована тим, що Верховний Суд усупереч частини другої статті 400 ЦПК України під час касаційного перегляду справи вийшов за межі позовних вимог, оскільки постанова суду касаційної інстанції від 23 жовтня 2019 року містить рішення про покладення обов`язку забезпечення нерухомим майном лише на одного відповідача - Приватне акціонерне товариство                          «АБС-УКР», що, на думку заявника, свідчить про допущення описки. 
Надалі ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року, суд касаційної інстанції виправив описку у резолютивній частині ухваленого 23 жовтня 2019 року судового рішення, а саме зазначив: «у кварталі обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва» замість: « АДРЕСА_1 , прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва», що на думку заявника є ухваленням нового судового рішення.
Вважає, що такі дії суду касаційної інстанції суперечать нормам чинного законодавства, завданням цивільного судочинства та заявленим у суді першої інстанції позовним вимогам.
На підставі викладеного просить суд виправити описку у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року шляхом викладення резолютивної частини постанови у відповідності та в межах заявлених ОСОБА_1 у суді першої інстанції позовних вимог, а саме: «зобов`язати відповідачів Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» та Київську міську державну адміністрацію забезпечити ОСОБА_1 машиномісцем в критому паркінгу на АДРЕСА_1 на території, прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва з передачею його у власність позивача». 
Вивчивши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що підстав для задоволення заяви про виправлення описки немає.
Згідно із статтею 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. 
Верховний Суд виходить з того, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунені судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Це помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна. 
Оскільки зі змісту поданої Приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» вбачається, що заявник просить фактично змінити зміст судового рішення, а саме - зобов`язати іншого відповідача - Київську державну адміністрацію виконувати судове рішення ухвалене Верховним Судом 23 жовтня 2019 року, то правові підстави для внесення виправлень у судове рішення у цьому випадку відсутні. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року слід відмовити.
Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
Відмовити Приватному акціонерному товариству «АБС-УКР» у задоволенні заяви про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
  Головуючий  	  С. Ю. Мартєв 	
  Судді:	  А. А. Калараш     Є. В. Петров     В. А. Стрільчук     І. М. Фаловська