ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5391/21 Справа № 932/1388/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К.С. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 27

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.         
суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року по справі за позовом закритого акціонерного товариства "Міжнародний іпотечний банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року ОСОБА_1  звернулась до суду із заявою про зняття арешту з рухомого майна та скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі 2-2810/08. В обґрунтування поданої заяви вона вказала на те, що 29 січня 2010 року вона оплатила на виконання рішення суду свою частину боргу за кредитними зобов`язаннями в розмірі 5761,06 грн., однак вона не знала про існування ухвали суду про накладення арешту на її майно. Просила скасувати заходи забезпечення позову та зобов`язати Шевченківський ВДВС у м. Дніпрі ПСМРУЮ (м. Дніпро) скасувати арешт, накладений під час виконання виконавчого листа. 
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року в задоволенні заяви  ОСОБА_3  про зняття арешту з рухомого майна скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі 2-2810/08 - відмовлено. 
Ухвала суду мотивована тим, що факт виконання рішення суду в повному обсязі солідарними боржниками недоведений, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі не дослідив обставини справи, у зв`язку з чим прийшов помилкового висновку про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що факт виконання рішення суду в повному обсязі солідарними боржниками недоведений, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до положень частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України).
Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. 
Крім цього, згідно ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» який діяв на дату виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження(крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних
заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або
витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем
заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші
дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.
Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим Законом. 
Оскільки матеріалами справи не встановлено, що заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2008 року виконано в повному обсязі, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.
Враховуючи викладне, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи вказане питання судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону, а тому ухвала як законна та обґрунтована повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко