УХВАЛА

26 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  924/934/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Стратієнко Л.В., 

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Мельник О.В., судді - Петухов М.Г., Гудак А.В.)
від 08.06.2021

у справі за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю КАСА "Люкс-Рейзен"
про стягнення 125 000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ: 

1.          Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.02.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 125 000,00 грн, 18 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2 102, 00 грн судового збору.

2.          Місцевий господарський суд виходив з того, що предметом позову є стягнення коштів на користь їх власника, які не були використані за цільовим призначенням, оскільки відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберіг у себе грошові кошти, то зобов`язаний повернути їх на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України. 

3.          08.06.2021 Північно-західний апеляційний господарського суду ухвалив постанову, якою  скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4.          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що внесення позивачем, як учасником товариства, до статутного капіталу відповідача грошових коштів в розмірі 125 000,00 грн було здійснено на виконання чинного рішення загальних зборів учасників ТОВ Каса "Люкс-Рейзен", оформленого протоколом №12/2019 від 10.06.2019, що свідчить про наявність корпоративних правовідносин між учасниками спору та підстав для сплати відповідних коштів, а тому можливість застосування до спірних правовідносин статті 1212 Цивільного кодексу України виключається та є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

5.          30.06.2021 ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6.          В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції не застосував норми статті 1212 ЦК України, оскільки не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц,  від 27.01.2021 у справі № 539/3403/17 (пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України).

7.          Позивач зазначає, що відсутній правовий висновок щодо можливості застосування статей 1212, 1213 ЦК України щодо корпоративних правовідносин (пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України).

8.          Також скаржник посилається на неправильне тлумачення судом апеляційної інстанції норми статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" щодо можливості поновлення учасника товариства після визнання рішення загальних зборів недійсним шляхом звернення позивача з відповідною заявою до державного реєстратора та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах (пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України). 

9.          На думку скаржника стягнення коштів на підставі норм статей 15, 16  ЦК України є ефективним способом захисту порушеного права чи інтересу, оскільки чинним законодавством конкретного способу захисту не визначено. Посилається на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та постанові  Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 910/13202/18.

10.          Позивач також звертає увагу, що в позовній заяві не посилався на способи захисту, визначені статтями 1212, 1213 ЦК України, у зв`язку з відсутністю судової практики та висновків Верховного Суду щодо можливості їх застосування до корпоративних правовідносин. 

11.          Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку,  що підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні, тому касаційне провадження за касаційною скаргою слід відкрити з огляду на таке. 

12.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

13.          Забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 9 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

14.          Предметом позову у цій справі є стягнення 125 000,00 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання касаційної скарги у 2021 році (2 270,00 грн х 500 = 1 135 000, 00 грн).

15.          Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

16.          З огляду на зміст касаційної скарги та наявність підстав касаційного оскарження, які передбачені пунктом 1 та 3 частини 2 статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме щодо питання застосування статті 1212 ЦК України у спірних правовідносинах.

17.          Відповідно до частини 13 статті 8 та частини 4 статті 301 ГПК України, перегляд оскаржуваних рішення та постанови має здійснюватися без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного року.

Керуючись частиною 13 статті 8, пунктом 1, 3 частини 2, підпунктом "а" пункту 2 частини 3 статті 287, статтями 288, 290, 294, частиною 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відкрити касаційне провадження у справі № 924/934/20 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021.

2.          Призначити до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3.          Встановити відповідачу строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 30.08.2021. У разі закінчення 15 - денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає 15 - денний строк.

4.          Витребувати із Господарського суду Хмельницької області та/або Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 924/934/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                      І. Кондратова

Судді                                                                                                        О. Кібенко

                                                                                                            Л. Стратієнко