ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2021 р.           Справа№ 910/1137/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Козир Т.П. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 15.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича 
на ухвалу  Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 
за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. про тимчасове обмеження у праві  виїзду за межі України ОСОБА_1 
у справі №910/1137/20 (суддя Підченко Ю.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСКАН УКРАЇНА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ"
про стягнення 127262,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у задоволенні подання Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовлено.
Cудове рішення мотивоване тим, що фізична особа, яка не є боржником у виконавчому провадженні, в тому числі керівник юридичної особи   -  боржника не може бути судом обмежена у праві виїзду за межі України ані в порядку  статті 337 ГПК України, ані в порядку пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, суд зазначив, що у даному випадку обмеження не відповідають всім наведеним критеріям, позаяк відсутність майна чи достатньої суми коштів на рахунку не свідчать про вчинення боржником свідомих дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення; крім того, з доданих до подання документів, з яких вбачається відсутність будь-якого майна боржника та коштів на рахунках боржника у банківських установах за висновками суду, не може однозначно свідчити, що боржник вчиняє діяння, які спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні; поряд із цим, суд наголосив, що задоволення подання з підстав, викладених приватним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке гарантовано  Конституцією України.
Не погоджуючись з даною ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі №910/1137/20 та винести мотивоване рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ"- громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження №62817979 відкритого на підставі наказу № 910/1137/20 від 07.08.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСКАН УКРАЇНА" грошові кошти в сумі 127262, грн.
Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що нормами діючого законодавства передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника у разі ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. За змістом частини 2 статті 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення; пункт 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Тому, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи керівника ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" ОСОБА_1 є необхідним примусовим заходом впливу на боржника, задля виконання рішення суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича на ухвалу    Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі №910/1137/20; призначено до розгляду апеляційну скаргу.
В судове засідання апеляційної інстанції 15.07.2021 представники позивача (стягувача), відповідача (боржника), керівник ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" ОСОБА_1 не з`явились, про поважність причин нез`явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду апеляційної інстанції не надходило.
Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників позивача (стягувача), відповідача (боржника), керівника ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" ОСОБА_1. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції приватний виконавець Пилипчук В.Г. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 про відмову у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі №910/1137/20 та винести мотивоване рішення про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" - громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження №62817979 відкритого на підставі наказу № 910/1137/20 від 07.08.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСКАН УКРАЇНА" грошові кошти в сумі 127262, грн.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮСКАН УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" про стягнення з останнього 127262,00 грн сплаченої позивачем на користь відповідача попередньої оплати відповідно до виставленого відповідачем рахунку №92 від 26.09.2019 на оплату товару.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" (03113, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 68/1, оф.62; ідентифікаційний код ЄДРПОУ: 39344145) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСКАН УКРАЇНА" (01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20; ідентифікаційний код ЄДРПОУ: 37025387) грошові кошти в сумі 127262,00 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн. 
07.08.2020 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.
18.02.2021 через загальний відділ діловодства суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" - громадянки України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.
В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович зазначив, що боржником не виконано рішення суду, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржник не вчиняє. 
Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції зазначив, що фізична особа, яка не є боржником у виконавчому провадженні, в тому числі керівник юридичної особи   -  боржника не може бути судом обмежена у праві виїзду за межі України ані в порядку   статті 337 ГПК України, ані в порядку пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", тому подання державного виконавця задоволенню не підлягає.
Проте, колегія суддів вважає помилковими такі висновки місцевого суду, з огляду на наступне.
На виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича знаходиться виконавче провадження №62817979 з примусового виконання наказу №910/1137/20 від 07.08.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСКАН УКРАЇНА" грошових коштів в сумі 127262,00 грн та судового збору в сумі 2102,00 грн.
13.08.2020 приватним виконавцем, керуючись статтями  3,  4,  24,  25,  26 Закону України "Про виконавче провадження"  (далі також - Закон), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61288895, копію якої направлено сторонам до відома та на виконання; 17.08.2020 поштове відправлення №0105473674579 вручено боржнику виконавчого провадженим №62817979.
В ході виконання виконавчого провадження, приватним виконавцем направлено електронні запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України з метою з`ясування інформації, щодо відкритих рахунків боржника в установах банків, для з`ясування наявності майна боржника.
13.08.2020 приватний виконавець наклав арешт на всі грошові кошти боржника в рамках виконавчого провадження № 62817979.
Згідно отриманої відповіді від Податкової служби за юридичною особою боржником відкриті рахунку в AT «Приватбанк» та AТ "Кредобанк". АТ "Кредобанк" повідомленням від 20.08.2020 за вих. №52-5382бт 20 проінформовано приватного виконавця про відсутність грошових коштів на рахунках боржника.
13.08.2020 приватним виконавцем направлено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до банківських установ на виконання.
Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" (код ЄДРПОУ 39344145) є ОСОБА_1 .  
26.10.2020 приватним виконавцем направлено вимогу на юридичну адресу (проспект Перемоги, 68/1, оф. 62, м. Київ, 03113) боржника з`явитись на прийом до приватного виконавця 02.11.2020 для надання пояснень щодо не виконання рішення суду; 27.10.2020 ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" отримали поштове відправлення №0105475573109.  
26.10.2020 приватним виконавцем направлено вимогу на фактичну адресу керівник юридичної особи боржника з`явитись на прийом до приватного виконавця 02.11.2020 для надання пояснень щодо не виконання рішення суду.  
23.11.2020 приватний виконавець отримав відповідь про те, що за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби.
11.01.2021 приватний виконавець отримав відповідь від ГУ Держпродслужби у м. Києві за вих. № 08.0/20564 від 23.12.2020 про те, що за боржником відсутня зареєстрована сільськогосподарська техніка.
11.01.2021 приватний виконавець отримав відповідь від Укрпатенту за вих. №16830/2020 від 21.12.2020 про те, що об`єкти інтелектуальної власності, що належать боржнику - відсутні.
12.01.2021 приватний виконавець отримав відповідь від ГУ Держпраці у Київській області за вих. № 52/3/20/20737 від 24.11.2020 про те, що за боржником не зареєстровано будь-якого майна.
12.01.2021 приватний виконавець отримав відповідь від ГУ Держгеокадастру у Київській області за вих. № 29-10-0.222-16767/2-20 від 31.12.2020 про те, що у боржника відсутні зареєстровані земельні ділянки.
25.01.2021 приватний виконавець отримав відповідь про те, що у керівника ТОВ "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" ОСОБА_1 є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
          Станом на 17.02.2021 керівник на прийом до приватного виконавця не з`являвся та жодних заяв від нього не надходило. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь - яких дій спрямованих на їх виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону.
Оскільки рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, приватний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України в порядку ст. 377 ГПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі-Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до підпункту 19 пункту 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань,  покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
На виконання п. 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24 березня 2008р. №261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. №25-32/463 №25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду"
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Відповідно до висновків, викладених ВCУ при проведенні аналізу судової практики від 1 лютого 2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.
Так, у листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим із метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Отже, Законом України "Про виконавче провадження" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.
При цьому відповідно до положень ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку:
- коли ця особа є боржником;
- у випадку невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Такий захід забезпечення виконання судового рішення є виключним.
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.
Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.
Аналіз наведеного закону дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів, тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що    Закон України "Про виконавче провадження"    є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права.
Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої    статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів,    то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме    Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідна правова позиція викладена також в постанові Верховного суду від  19.08.2020 у справі №910/8130/17. 
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що поведінка боржника щодо свідомого ухилення від виконання судового рішення у даній справі підтверджує виключність обставин, які можуть слугувати підставою для застосування обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а тому подання приватного виконавця Пилипчука Віталія Григоровича про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду до повного виконання ним зобов`язань за рішенням суду підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у судовому рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича  підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі №910/1137/20 - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань за рішенням суду у справі №910/1137/20. 
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 240, 255, 267 - 271, 275, 280 - 284, 337 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича задовольнити.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 у справі №910/1137/20 скасувати.
Задовольнити подання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Пилипчука В.Г. про тимчасове обмеження у праві  виїзду за межі України ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження №62817979.
Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України керівника  Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" (код ЄДРПОУ 39344145) - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до повного виконання зобов`язань згідно виконавчого провадження №62817979, відкритого на підставі наказу №910/1137/20 від 07.08.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" (03113, м. Київ, пр.-т Перемоги, буд. 68/1, оф. 62; ідентифікаційний код ЄДРПОУ 39344145) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСКАН УКРАЇНА" (01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 37025387) грошові кошти в сумі 127262,00 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІНКО ДІТЕІЛЗ" на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ з зазначенням необхідних реквізитів.
Матеріали справи №910/1137/20 повернути суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 23.07.2021.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                Т.П. Козир