Ухвала
16 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 210/6575/20
провадження № 61-11332ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року у складі судді Ступака С. В., постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2021 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2021 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику в наслідок ушкодження здоров`я,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я під час виконання трудових обов`язків.
 
Позов мотивував посилаючись на те, що він працював з 10 листопада 1983 року по 30 грудня 1998 року підземним гірничим майстром шахти № 1 ім. Артема РУ ім. Кірова ВО «Кривбасруда», правонаступником якої, на момент подання позову, є відповідач, в шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, у зв`язку із чим, висновком ЛТЕК від 30 жовтня 1997 року йому було первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 5 відсотків.
 
При повторних переоглядах у 1998 - 2002 роках, відсоток втрати професійної працездатності не змінювався.
 
Висновком ЛТЕК від 01 листопада 2004 року збільшено відсоток втрати професійної працездатності до 10 відсотків з 01 листопада 2004 року 
до 01 листопада 2006 року, з наступним переоглядом 01 жовтня 2006 року.
 
Висновком ЛТЕК від 28 вересня 2006 року збільшено відсоток втрати професійної працездатності до 15 відсотків з 28 вересня 2006 року до 01 вересня 2009 року, з наступним переоглядом 01 серпня 2009 року.
 
Висновком МСЕК від 12 жовтня 2009 року, йому встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 15 відсотків з 01 вересня 2009 року на безстроковий термін.
 
Посилаючись на те, що у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню, позивач просив стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди 70 845, 00 грн.
 
Короткий зміст ухвалених судових рішень 
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 45 000,00 грн, без утримання податку з доходу фізичних осіб.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року залишено без змін.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року залишено без змін.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду 
м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 січня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 червня 2021 року, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у даній справі становить 70 845,00 грн яка станом на 01 січня 
2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100=227 000,00). 
 
Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (ухвала від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 
від 04 січня 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 29 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 09 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику в наслідок ушкодження здоров`я, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:        	Г. І. Усик     І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак